УХВАЛА
12 лютого 2026 року
м. Київ

справа № 752/8646/25
провадження № 61-766ск25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя - доповідач), Сакари Н. Ю., Ступак О. В. 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , 
в інтересах якого діє адвокат Майорова Віта Василівна, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Голосіївський районний відділ Державної виконавчої служби 
у місті Києві Централного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про зміну способу стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості та зменшення розміру заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до 
ОСОБА_2 , третя особа - Голосіївський районний відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в якому просив: 
- змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - 
з 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на фіксовану суму 
у розмірі 3 000, 00 грн щомісячно;
- зобов`язати Голосіївський районний відділ Державної виконавчої служби 
у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів без урахування додаткових виплат (бойових), отриманих позивачем, як військовослужбовцем Збройних Сил України; 
- звільнити ОСОБА_1 від сплати частини заборгованості 
в розмірі 426 772, 04 грн та/або зменшити її на суму, яку позивач зможе погасити відповідно до його реальних можливостей. 
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2025 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року, позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.
17 січня 2026 року через підсистему Електронний суд представник 
ОСОБА_1 - адвокат Майорова В. В. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Голосіївського районного суду м. Києва 
від 18 червня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 17 грудня 2025 року, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права та недотримання норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Ухвалою Верховного Суду від 26 січня 2026 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків касаційної скарги. Вимоги ухвали від 26 січня 2026 року виконані.
Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР).
Аналіз ЄДРСР свідчить, що повний текс постанови Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року не містить відмітки про те, що дата складання її повного тексту є відмінною від дати її ухвалення, а отже подання касаційної скарги 17 січня 2026року є пропуском строку, передбаченого 
статтею 390 ЦПК України.
Заявником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року, яке мотивовано тим, що копію оскаржуваної постанови доставлено до електронного кабінету заявника в підсистемі Електронний суд - 
23 грудня 2025 року, що підтверджується відомостями картки руху документу, сформованої у підсистемі Електронний суд ЄСІКС.
Колегія суддів, проаналізувавши доводи особи, яка подає скаргу, та наявні докази на підтвердження цих доводів, беручи до уваги дату доставки оскаржуваної постанови до електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІКС, дійшла висновку, що пропущений строк на касаційне оскарження підлягає поновленню, оскільки касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення заявнику копії постанови Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 
2020 року у справі № 682/3112/18, у постановах Верховного Суду 
від 18 березня 2019 року у справі № 127/23136/17, від 20 червня 2019 року 
у справі № 632/580/17-ц, від 09 вересня 2020 року у справі № 592/10111/19, від 21 липня 2021 року у справі № 301/2115/18, від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21, від 12 квітня 2022 року у справі № 381/1553/19-ц, 
від 30 березня 2023 року у справі № 509/5304/20, що передбачає вимоги пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Крім того, заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суди не дослідили зібрані у справі докази та суди необґрунтовано відхилили клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи,що передбачає вимоги пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Касаційна скарга, ОСОБА_1 , після усунення недоліків, подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.?
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Безпосередньо у касаційній скарзі заявником викладено клопотання про зупинення виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва 
від 18 червня 2025 року та постанови Київського апеляційного суду 
від 17 грудня 2025 року у справі № 752/8646/25 до закінчення їх перегляду 
у касаційному порядку.
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами.
Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, ймовірність утруднення повороту виконання судового рішення внаслідок можливого його скасування, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Отже, клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені належними доказами. 
Саме по собі подання касаційної скарги не є підставою для зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).
Перевіривши доводи клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, колегія суддів вважає, що воно 
є необґрунтованим.
Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2025 року та постанова Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року у справі № 752/8646/25, якими у задоволенні позову відмовлено, не передбачають примусового виконання, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року у справі № 752/8646/25.
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу № 752/8646/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Голосіївський районний відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Централного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про зміну способу стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості та зменшення розміру заборгованості.
Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Майорової Віти Василівни про зупинення виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2025 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року у справі № 752/8646/25.
Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: О. М. Осіян
Н. Ю. Сакара
О. В. Ступак