ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року 
м. Київ

справа № 394/758/22
провадження № 61-2813св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І.,
суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач),Пархоменка П. І.,

учасники справи: 
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Новоархангельська селищна рада, Відділ освіти, молоді та спорту Новоархангельської селищної ради,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 31 січня 2024 року у складі колегії суддів: Єгорової С. М., Карпенка О. Л., Чельник О. І.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області, Відділу освіти, молоді та спорту Новоархангельської селищної ради про визнання незаконним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та неповністю виплачених коштів під час розрахунку.
Позов мотивований тим, що 21 вересня 1982 року наказом № 26 її було призначено на посаду вихователя Новоархангельського ДНЗ №1. 03 листопада 2022 року вона отримала лист, який містив розпорядження від 25 жовтня 2022 № 125-к про звільнення її з посади вихователя ЗДО № 1 «Ромашка» 03 листопада 2022 року у зв`язку з ліквідацією Новоархангельського ЗДО № 1 Новоархангельської селищної ради Кіровоградської на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України. Підставою звільнення зазначено рішення тридцятої сесії 8 скликання Новоархангельської селищної ради № 2627 від 28 липня 2022 року, яким вирішено припинити юридичну особу Новоархангельський ЗДО № 1 «Ромашка» шляхом ліквідації.
Відповідно до частин першої-другої статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці, тоді як щодо неї розпорядження про майбутнє звільнення не було доведено так, як того вимагає КЗпП України. Вона проживає одна, інших доходів, крім заробітної плати, не має. При звільненні з роботи розрахункові кошти були виплачені не повністю, зокрема, не виплачена компенсація за 39 днів невикористаної відпустки. Останнім її робочим днем є 03 листопада 2022 року, а тому саме з цієї дати вона підлягає поновленню з виплатою середнього заробітку за період вимушеного прогулу з 04 листопада 2022 року (наступний день після звільнення) по день ухвалення судом рішення про поновлення на роботі.
ОСОБА_1 просила суд:
визнати незаконним та скасувати розпорядження від 25 жовтня 2022 року № 125-к про звільнення її з посади вихователя закладу дошкільної освіти № 1 «Ромашка» 03 листопада 2022 року у зв`язку з ліквідацією Новоархангельського ЗДО № 1 «Ромашка» Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України; 
поновити її з 04 листопада 2022 року на посаді вихователя ЗДО № 1 «Ромашка» Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області; 
стягнути з Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04 листопада 2022 року по день ухвалення судом рішення про поновлення на роботі;
стягнути з Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області на її користь невиплачені під час розрахунку кошти за 39 днів невикористаної відпустки; 
стягнути з Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області на її користь сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2023 року задоволено частково.
Визнано незаконним та скасовано розпорядження від 25 жовтня 2022 року № 125-к «Про звільнення ОСОБА_1 » з посади вихователя закладу дошкільної освіти № 1 03 листопада 2022 року у зв`язку із ліквідацією Новоархангельського ЗДО № 1 Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України.
Стягнуто з Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 04 листопада 2022 року по день ухвалення рішення суду, тобто по 12 жовтня 2023 року включно, в сумі 37 852,50 грн з утриманням з вказаної суми податків та інших обов`язкових платежів.
Стягнуто з Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 компенсацію за 39 днів невикористаної щорічної відпустки.
Стягнуто з Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у сумі 1 984,80 грн.
У задоволення іншої частини позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що пунктом 1 статті 40 КЗпП України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. З матеріалів справи вбачається, що позивача звільнено саме з таких підстав. При цьому, повна ліквідація підприємства, установи, організації є безумовною підставою розірвання трудового договору за пунктом 1 статті 40 КЗпП України. В розумінні статей 104, 105, 110 ЦК України ліквідація є такою формою припинення юридичної особи за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами у передбачених ними випадках, у результаті якої вона припиняє свою діяльність (справи і майно) без правонаступництва, тобто без переходу прав та обов`язків до інших осіб. Суд виходить із того, що відповідач звільнив позивача в порушення положень частини першої статті 40 КЗпП України.
На час розгляду спору незаконно звільненого працівника заклад, в якому вона працювала, ліквідовано, відповідно позивача неможливо поновити на попередньому місці роботи. Тому у задоволенні позовної вимоги про поновлення на роботі належить відмовити. 
Разом з тим, у зв`язку з скасуванням судом наказу про звільнення позивача на його користь підлягає стягненню відповідно до статті 235 КЗпП України середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Короткий зміст постанови апеляційного суду
Постановою Кіровоградського апеляційного суду від 31 січня 2024 року апеляційну скаргу Новоархангельської селищної ради Новоархангельського району Кіровоградської області задоволено частково. Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.
Стягнуто з Відділу освіти, молоді та спорту Новоархангельської селищної ради на користь ОСОБА_1 13 791,18 грн компенсації за 39 днів невикористаної відпустки.
У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Компенсовано Новоархангельській селищній раді понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 2 977,20 грн за рахунок держави у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що при виникненні спору між працівником і роботодавцем стосовно звільнення на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України зобов`язаний перевірити дотримання роботодавцем відповідної процедури звільнення працівника. У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься запис №1000433110000800239 від 01 серпня 2022 року про внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення ЗДО №1 «Ромашка» Новоархангельської селищної ради в результаті її ліквідації, що відповідає положенням частини п`ятої статті 104 ЦК України. Дані про юридичних осіб-правонаступників відсутні. Отже, відбулася повна ліквідація Новоархангельського ЗДО № 1 «Ромашка». Колегія суддів вважає доведеним належними і допустимими доказами, що відповідач дотримався процедури її звільнення та не допустив порушень трудового законодавства.
Відповідно до частини першої статті 49-2 КЗпП України визначено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. 28 липня 2022 року на тридцятій сесії восьмого скликання Новоархангельської селищної ради під час розгляду питання щодо припинення юридичної особи Новоархангельський ЗДО №1 «Ромашка» були присутні працівники даного закладу, в тому числі позивач, яким було зачитано прийняте рішення та повідомлено про наступне вивільнення та запропоновані інші вакантні посади, що підтверджується протоколом сесії. 05 серпня 2022 року голова ліквідаційної комісії ОСОБА_2 в присутності членів ліквідаційної комісії (ОСОБА_4, ОСОБА_8) та інших учасників ( ОСОБА_3 , ОСОБА_5) повідомив позивача про наступне її звільнення у зв`язку з ліквідацією Новоархангельського ЗДО №1 «Ромашка» та запропонував відповідно до частини першої статті 49-2 КЗпП України отримати відповідне попередження та розписатися за його вручення, проте отримав відмову, що підтверджується відповідним актом. 08 серпня 2022 року ОСОБА_1 повідомлення про наступне звільнення в зв`язку з ліквідацією надіслано засобами поштового зв`язку, через місяць конверт з попередженням був повернутий до Новоархангельської селищної ради за закінченням терміну зберігання. У матеріалах міститься відзив Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області на позовну заяву, у додатках якого за № 5 зазначено повернутий конверт адресований ОСОБА_1 з повідомленням про наступне звільнення у зв`язку з ліквідацією. При дослідженні матеріалів справи встановлено, що зазначений у додатках конверт відсутній, проте у справі відсутній і складений відповідальними працівниками Новоархангельського районного суду Кіровоградської області акт про відсутність вказаного у додатках до відзиву на позовну заяву документа. Проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про недотримання відповідачами порядку звільнення ОСОБА_1 безпідставним, оскільки про наступне звільнення вона була належним чином повідомленою у строки, передбачені частиною першою статті 49-2 КЗпП України. 
Звільнення позивача пов`язане з повною ліквідацією закладу дошкільної освіти, що свідчить про відсутність в ньому будь-яких вакансій. Відтак ніяких переваг на працевлаштування, на переведення на іншу роботу в разі звільнення у зв`язку з повною ліквідацією в такому випадку чинним законодавством не передбачено. Зазначене відповідає правовим висновкам, викладеним Верховним Судом в постанові від 16 грудня 2019 року у справі № 136/238/18.
Оскільки звільнення позивача відбулося з дотриманням норм трудового права, підстави для поновлення на роботі відсутні, інші позовні вимоги є похідні, тому також не підлягають задоволенню за їх безпідставністю.
Встановлено, що позивачу при звільнені не було виплачено грошову компенсацію за 39 днів невикористаної щорічної відпустки, що підтверджується повідомленням відділу освіти, молоді та спорту Новоархангельської селищної ради від 12 січня 2024 року №01-29/12/1, де зазначено, що станом на 03 листопада 2022 року вихователь ОСОБА_1 мала 39 днів невикористаної щорічної відпустки за відпрацьований період роботи, що підлягає компенсації, у сумі 13 791,18 грн. Суд першої інстанції встановив, що на час звільнення ОСОБА_1 мала право на виплату компенсації за невикористані 39 днів відпустки, проте помилково поклав цей обов`язок на Новоархангельську селищну раду, не здійснив розрахунок суми заборгованості. Сума грошової компенсації за невикористані ОСОБА_1 39 днів щорічної відпустки становить 13 791,18 грн та підлягає стягненню з відділу освіти, молоді та спорту Новоархангельської селищної ради, який всупереч вимогам норм частини 1 статті 83, статті 116 КЗпП України не виплатив вказані грошові кошти при проведенні розрахунку при звільненні позивача.
Аргументи учасників справи
26 лютого 2024 року засобами поштового зв`язку  ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просила постанову апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі та вирішити питання про розподіл судових витрат.
Касаційну скаргу мотивовано тим, що запис у її трудовій книжці (назва дошкільного закладу № 1) та запис під час звільнення (дошкільний заклад № 1 «Ромашка») різниться, і, не дивлячись на те, що голова селищної ради своїми розпорядженнями змінював статут, юридичну адресу садочка № 1, садок № 1 працює по цей час, тільки з іншим директором.
Станом на дату звернення до суду з цією позовною заявою, підстава прийняття такого наказу - рішення Новоархангельської селищної ради від 28 серпня 2022 року № 2627 оскаржується в Третьому апеляційному адміністративному суді (справа № 340/3882/22) і у разі задоволення такого позову одна із підстав звільнення буде відсутня.
Відповідач не надав жодного доказу, який би підтверджував, що позивачу було належним чином персонально доведено про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці та одночасно повідомлено про наявність іншої роботи, як того вимагає судова практика та КЗпП України. Суд першої інстанції зробив правильний висновок, що сесія селищної ради, діючи у межах та спосіб визначений законом, не мала права переймати на себе функції керівника органу місцевого самоврядування щодо визначення питання повідомлення про її вивільнення з роботи у зазначеному закладі та в подальшому уповноваження іншою особою повідомити про подальше вивільнення. Цими повноваженнями наділений виключно селищний голова або уповноважена ним особа. Апеляційний суд помилково вважав, що рішення сесії № 2627 від 28 липня 2022 року є достатньою і самостійною підставою попередження працівників ДНЗ «Ромашка» про наступне вивільнення, оскільки вказане рішення по відношенню до працівників не є розпорядчим (адміністративним) актом, а є прямою вказівкою виконання головою селищної ради певних трудових зобов`язань перед працівниками щодо прийняття розпорядження про майбутнє вивільнення, тоді як таке розпорядження не приймалося.
Акт про відмову ОСОБА_1 отримати попередження, на який посилався апеляційний суд, є суб`єктивним доказом, складеним працівниками Новоархангельської селищної ради, та його зміст не підтверджується жодним іншим об`єктивним доказом. При цьому не зрозуміло на підставі чого апеляційний суд зробив висновок, що їй було надіслано повідомлення про наступне вивільнення.
У позовній заяві вона вказувала, що проживає сама, не має інших доходів, окрім заробітної плати. Вона пропрацювала в ЗДО № 1 з 1982 року і їй залишилось до виходу на пенсію 8 місяців. У зв`язку зі звільненням, не допрацювавши до пенсійного віку, вона втратила можливість отримати 10 пенсій, маючи педагогічний стаж понад 30 років. Вона має звання методиста, неодноразово нагороджувалась дипломами та грамотами, про що є записи в трудовій книжці. Проте згідно з публічними даними станом на дату її звільнення та на дату звернення з цим позовом ЗДО № 1 «Ромашка» Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області не був ліквідований, а лише перебував у стані припинення, що унеможливлює застосування до спірних правовідносин частини третьої статті 40 КЗпП України. Новоархангельський ЗДО № 1 «Ромашка» припинено шляхом ліквідації лише 27 грудня 2022 року, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено відповідний запис. Разом з тим, відповідачем не надано до суду документи, які підтверджують ліквідацію комунального закладу, де вона працювала. 
Апеляційний суд фактично перекрутив обставини справи та вказав, що з протоколу тридцятої сесії восьмого скликання Новоархангельської селищної ради від 28 липня 2022 року cлідує, що ліквідаційною комісією їй було запропоновано посаду вихователя, проте сесія не має жодного відношення до трудових правовідносин та не могла пропонувати їй посаду, оскільки безпосередньо на цій сесії і було створено ліквідаційну комісію. Новоархангельська селищна рада одночасно є засновником інших закладів дошкільної освіти на території Голованівського району, а тому можливість її працевлаштування після ліквідації Новоархангельського ЗДО № 1 «Ромашка» необхідно було розглядати в контексті її працевлаштування з урахуванням переважного права в таких закладах дошкільної освіти на території Голованівського району. Відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
В частині відмови в задоволенні позовної вимоги про її поновлення на роботі апеляційний суд фактично дублює судове рішення суду першої інстанції, незважаючи на те, що в цій частині рішення суду першої інстанції скасував. Суд апеляційної інстанції не навів аргументів для чого в зазначеній частині скасовувати рішення суду першої інстанції та приймати ідентичне рішення в цій частині, що свідчить про надмірний формалізм апеляційної інстанції.
24 квітня 2024 року засобами поштового зв`язку Новоархангельська селищна рада направила до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому просила касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову апеляційного суду - без змін.
Відзив мотивовано тим, що Новоархангельська селищна рада виконала вимоги частини першої статті 49-2 КЗпП України, зокрема: 28 липня 2022 року на тридцятій сесії восьмого скликання Новоархангельської селищної ради, на якій була присутня позивач, було зачитано прийняте рішення та повідомлено про наступне вивільнення та запропоновані інші вакантні посади; 05 серпня 2022 року голова ліквідаційної комісії ОСОБА_2 в присутності членів ліквідаційної комісії ( ОСОБА_4 , ОСОБА_8) та інших учасників ( ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ) повідомив вихователя-методиста Новоархангельського ЗДО №1 «Ромашка» ОСОБА_1 про наступне звільнення у зв`язку з ліквідацією Новоархангельського ЗДО №1 «Ромашка» та запропонував відповідно до частини першої статті 49-2 КЗпП України отримати відповідне попередження та розписатися за його вручення. ОСОБА_1 відмовилася отримувати попередження про наступне звільнення, що підтверджується актом та відеозаписом (файл 1, 2, 3 попередження); 08 серпня 2022 року ОСОБА_1 надіслано поштою повідомлення про наступне звільнення у зв`язку з ліквідацією, проте через місяць конверт з попередженням був повернутий до Новоархангельської селищної ради за терміном зберігання, так як ОСОБА_1 із незрозумілих причин його не отримала (був доданий до додатків разом з відзивом на позовну заяву). Також суду було направлено заяву про долучення оригіналів документів на підтвердження направлення позивачеві повідомлення про наступне звільнення, а саме: фіскальний чек від 09 серпня 2022 року, службовий чек-накладна № 2610001236156 про відправлення листа адресованого ОСОБА_1 , опис вкладення до УД 2610001236156, в якому зазначено, що в конверті знаходиться повідомлення про наступне звільнення в зв`язку з ліквідацією.
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 01 березня 2023 року, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24 травня 2025 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_6 (директор Новоархангельського ЗДО № 1 «Ромашка») до Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області про визнання незаконним та скасування рішення ради, скасування запису про державну реєстрацію.
Повна ліквідація ЗДО №1 «Ромашка» відбулась 27 грудня 2022 року. 
Звільнення позивача проводилось у зв`язку з повною ліквідацією ЗДО, що свідчить про повну відсутність в ньому будь-яких вакансій. Відтак ніяких переваг на працевлаштування, на переведення на іншу роботу в такому випадку законодавством не передбачено. 
Схожі правовідносини розглядались Верховним Судом у справі № 394/761/22, за касаційною скаргою ОСОБА_7 до Новоархангельської селищної ради про визнання незаконним та скасування наказу (про звільнення з посади психолога Новоархангельського ЗДО № 1 «Ромашка). Відповідні доводи касаційної скарги відхилені касаційним судом. Також суд зазначив, що висновки суду апеляційної інстанції є правильними, ґрунтуються на правильному тлумаченні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, зокрема пункту 1 частини першої статті 40 та частини третьої статті 40 КЗпП України, при звільненні позивачки її права порушені не були.
Також у межах розгляду справи №394/713/22 розглянуто касаційну скаргу ОСОБА_6 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 26 грудня 2023 року у справі за її позовом до Новоархангельської селищної ради про визнання незаконними та скасування розпоряджень, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у якій заявниця посилалася на те, що подана нею касаційна скарга має виняткове значення, та Верховний Суд вважав, що посилання заявниці на положення підпункту «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України є необґрунтованими.
Наведенні доводи в касаційній скарзі фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди скаржника з висновками суду апеляційної інстанції. Твердження скаржника повністю не відповідають дійсності та обставинам справи.
02 травня 2024 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду відповідь на відзив.
Зазначає, що посилання Новоархангельської селищної ради на дотримання вимог статті 4-2 КЗпП України є хибними, оскільки, по-перше, до її відома не було доведено розпорядження про майбутнє звільнення, відповідне повідомлення вона не отримувала, а доказів його отримання нею матеріали справи не містять. По-друге, не відповідають дійсності посилання на те, що їй у належний спосіб було зачитано та у законний спосіб запропоновано інші посади, оскільки зміст акта, на який посилається апеляційний суд, про нібито її відмову отримати відповідне попередження, не підтверджується жодними іншими об`єктивними доказами. По-третє, на момент її звільнення ЗДО № 1 «Ромашка» не був ліквідований, а лише перебував у стані припинення, що унеможливлює застосування до спірних правовідносин вимоги частини третьої статті 40 КЗпП України. Згідно з публічних відомостей ЗДО № 1 «Ромашка» ліквідовано 27 грудня 2022 року, а отже з 03 листопада 2022 року (дата звільнення) по 27 грудня 2022 року вона могла ще працювати, виконувати свої посадові обов`язки та отримувати заробітну плату.
У відзиві відповідач як на фактор недоцільності її звернення до Верховного Суду наводить приклади відмов у відкритті касаційного провадження у справі № 394/761/22 за скаргою психолога Новоархангельського ЗДО №1 «Ромашка» ОСОБА_17 та у справі № 394/713/22 за скаргою завідуючої Новоархангельського ЗДО № 1 «Ромашка» ОСОБА_18 Однак станом на 02 травня 2024 року ОСОБА_7 і ОСОБА_6 для відновлення своїх прав звернулися із відповідними заявами до Європейського суду з прав людини.
Межі та підстави касаційного перегляду, рух справи
Ухвалою Верховного Суду від 10 квітня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі. 
В зазначеній ухвалі вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підставу, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17, від 16 грудня 2019 року у справі № 136/238/18, від 26 червня 2019 року у справі №641/5330/16-ц, від 16 січня 2018 року у справі № 761/3694/15-ц, від 22 вересня 2020 року у справі № 161/7196/19, від 29 січня 2020 року у справі № 761/41149/16-ц, від 09 грудня 2021 року у справі № 646/2661/20, від 23 січня 2018 року у справі № 273/212/16-ц та в постановах Верховного Суду України від 01 квітня 2015 року у справі 
№ 6-40цс15, від 25 травня 2016 року у справі № 6-3048цс15).
Ухвалою Верховного Суду від 09 січня 2026 року справу призначено до судового розгляду.
Аналіз змісту касаційної скарги свідчить, що постанова апеляційного суду оскаржується в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області, Відділу освіти, молоді та спорту Новоархангельської селищної ради про визнання незаконним та скасування рішення про її звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В іншій частині судові рішення не оскаржуються, а тому в касаційному порядку не переглядаються.
Фактичні обставини справи
Суди встановили, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах із Новоархангельським ДНЗ №1 (яслі-сад №1) на посаді вихователя з 20 вересня 1982 року по 03 листопада 2022 року.
Рішенням тридцятої сесії восьмого скликання Новоархангельської селищної ради «Про припинення юридичної особи Новоархангельського закладу дошкільної освіти № 1 «Ромашка» Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області шляхом ліквідації» від 28 липня 2022 року № 2627 селищна рада вирішила припинити юридичну особу Новоархангельського ЗДО №1 «Ромашка» Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області шляхом ліквідації. Затверджено перелік працівників дитячого садочка «Ромашка» та посади, які запропоновано відповідним працівникам, зокрема, ОСОБА_1 - посада вихователя (1 од.) Мар`янівського підрозділу Новоархангельського ЗДО № 2.
На цій сесії Новоархангельської селищної ради під час розгляду питання щодо припинення юридичної особи - Новоархангельський заклад дошкільної освіти №1 «Ромашка» були присутні працівники даного закладу, зокрема і позивач, яким було зачитано прийняте рішення та повідомлено про наступне вивільнення та запропоновані інші вакантні посади (що підтверджується протоколом сесії).
У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься запис №1000433110000800239 від 01 серпня 2022 року про внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення ЗДО №1 «Ромашка» в результаті її ліквідації.
Відповідно до копії попередження про наступне звільнення у зв`язку з ліквідацією Новоархангельського ЗДО № 1 «Ромашка» від 05 серпня 2022 року ОСОБА_1 попереджено про звільнення з посади вихователя закладу та запропоновано посаду вихователя (1 од.) Мар`янівського підрозділу Новоархангельського ЗДО № 2.
Згідно з актом про відмову працівників Новоархангельського ЗДО № 1 «Ромашка» в отримані попередження про наступне звільнення у зв`язку з ліквідацією Новоархангельського ЗДО № 1 «Ромашка» від 05 серпня 2022 року враховуючи, що працівники Новоархангельського ЗДО № 1 «Ромашка» на запрошення відділу освіти, молоді та спорту селищної ради не реагують, не бажають з`являтися до відділу для отримання попереджень, начальником відділу освіти молоді та спорту селищної ради ОСОБА_3 прийнято рішення про вручення попередження працівникам за їх місцезнаходженням. 05 серпня 2022 року о 08:15 год начальник відділу освіти молоді та спорту селищної ради ОСОБА_3, за участі начальника юридичного відділу селищної ради ОСОБА_19 та членів ліквідаційної комісії ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 прибули за юридичною адресою ЗДО № 1 «Ромашка» (вул. Осадова, 44, смт Новоархангельськ, Голованівський район, Кіровоградська область), де були присутні наступні працівники ЗДО № 1 «Ромашка»: ОСОБА_6 , ОСОБА_1 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 ; ОСОБА_7 . Голова ліквідаційної комісії Бурдига М. Д. в присутності членів ліквідаційної комісії та інших учасників зачитав присутнім працівникам рішення Новоархангельської селищної ради 28 липня 2022 року № 2627 «Про припинення юридичної особи Новоархангельського закладу дошкільної освіти № 1 «Ромашка» Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області (код ЄДРПОУ - 23231699) шляхом ліквідації». Начальник відділу освіти молоді та спорту селищної ради ОСОБА_3 запропонувала присутнім працівникам отримати попередження про наступне звільнення у зв`язку з ліквідацією ЗДО № 1 «Ромашка» разом із наявними вакантними посадами в дошкільних установах територіальної громади. Працівники ЗДО № 1 «Ромашка» одноголосно відмовилися отримувати попередження про наступне звільнення.
Відповідно до копії попередження про наступне звільнення від 09 серпня 2022 року № 01-31/357/1 ОСОБА_1 попереджено про звільнення з посади вихователя Новоархангельського ЗДО № 1 «Ромашка» згідно з пунктом 1 статті 40 КЗпП України, у зв`язку з ліквідацією ЗДО № 1 «Ромашка» Одночасно запропоновано посаду вихователя (1 од.) Мар`янівського відділення Новоархангельського ЗДО № 2. У разі прийняття пропозиції про переведення запропоновано протягом трьох робочих днів з дня вручення повідомлення подати заяву до відділу освіти, молоді та спорту Новоархангельської селищної ради (особисто або надіслати поштою). У разі відмови - у той самий термін повідомити про прийняте рішення.
Вказане повідомлення направлено 09 серпня 2022 на адресу ОСОБА_1 з описом вкладення цінного поштового відправлення рекомендованим повідомленням про вручення.
Відповідно до наказу голови ліквідаційної комісії Новоархангельського ЗДО №1 «Ромашка» від 25 жовтня 2022 року № 1 звільнено ОСОБА_1 , вихователя-методиста, 03 листопада 2022 року у зв`язку з ліквідацією Новоархангельського ЗДО №1 «Ромашка» (пункт 1 статті 40 КЗпП України).
Позиція Верховного Суду
Відповідно до статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи (стаття 51 КЗпП України).
Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП України).
Згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
У частинах першій ? третій статті 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. 
Тлумачення наведений норм свідчить, що пункт 1 частини першої статті 40 КЗпП України передбачає декілька самостійних підстав для розірвання з ініціативи власника трудового договору з працівником, зокрема: ліквідацію; реорганізацію; банкрутство; перепрофілювання підприємства, установи, організації; скорочення чисельності працівників; скорочення штату працівників. У всіх випадках такого звільнення працівник має бути персонально попереджений про наступне звільнення не пізніше ніж за два місяці, що є обов`язком власника, який може бути делегований іншому органу. Проте обов`язок працевлаштувати працівника покладений на власника підприємства чи уповноважений ним орган при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці та на тому самому підприємстві, в установі, організації, тобто при звільненні, яке не пов`язане з ліквідацію юридичної особи.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати від 23 січня 2018 року в справі № 273/212/16-ц, на яку посилається заявник, вказано, що «з урахуванням вимог трудового законодавства у справах, у яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року у справі № 641/5330/16-ц, на яку є посилання в касаційній скарзі, зазначено, що однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.
Аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 761/41149/16-ц та інших постановах Верховного Суду, на які є посилання в касаційній скарзі.
У постанові Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 грудня 2019 року у справі № 136/238/18 вказано, що «судом було встановлено, що мала місце саме ліквідація Росошанського дитячого ясла-садка «Сонечко» з метою оптимізації мережі навчально-виховних закладів з реалізації конструктивного права дитини на доступність та безоплатність загальної освіти, що було предметом розгляду 2 сесії 8 скликання Росошанської сільської ради 03 листопада 2017 року, за наслідками якої було прийнято рішення за № 15 про ліквідацію юридичної особи Росошанський ясла-садок «Сонечко». З відомостей, отриманих з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що 18 квітня 2018 року було внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи Росошанського ясла-садочку «Сонечко» № 11561110007000255. З цих підстав є необґрунтованими твердження позивача про те, що фактично відбулась реорганізація Росошанського ясла-садка «Сонечко», а не його ліквідація. Вивільнення всіх працівників проводилося у зв`язку з повною ліквідацією підприємства, що свідчить про відсутність в ньому будь-яких вакансій. А відтак ніяких переваг на працевлаштування, на переведення на іншу роботу в разі звільнення в зв`язку з повною ліквідацією у такому випадку не передбачено. З огляду на викладене, правильними є висновки судів попередніх інстанцій про те, що звільнення ОСОБА_1 відповідачем відбулось без порушення встановленого законом порядку, оскільки після ліквідації юридичної особи - Росошанський ясла-садок «Сонечко» створена нова установа, яка не є його правонаступником, а тому у відповідача не виникло зобов`язання щодо працевлаштування звільнених працівників. Таким чином доводи касаційної скарги про те, що відповідачем не було запропоновано іншої роботи, не заслуговують на увагу, оскільки вивільнення проводилося у зв`язку з ліквідацією підприємства, а отже, такі вакансії відсутні».
Трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (частина перша статті 21 КЗпП України).
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2024 року у справі № 761/13951/22 (провадження 
№ 61-12932сво23) зазначено: «належним відповідачем у цій конкретній справі за вимогами директора школи про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу є Департамент освіти і науки виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), з яким директор безпосередньо перебував у трудових правовідносинах і з яким укладено відповідний трудовий договір. […] При цьому склад сторін таких трудових спорів буде різним залежно від виду та порядку створення конкретного закладу середньої освіти, структури органів управління і джерела їх фінансування».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 червня 2025 року у справі № 766/9397/24 за позовом охоронця Херсонського закладу дошкільної освіти № 23 Херсонської міської ради до Управління освіти Херсонської міської ради про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та заробітної плати зазначено, що «суд першої інстанції врахував, що саме Управління освіти Херсонської міської ради виплачувало заробітну плату позивачу, та обґрунтовано стягнув середній заробіток за час вимушеного прогулу саме з відповідача; натомість апеляційний суд скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції в цій частині».
Пред`явлення позову до неналежного відповідача (неналежного складу відповідачів) є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 300/808/19, від 07 грудня 2023 року в справі № 363/2300/20, від 13 грудня 2023 року в справі № 753/8710/21).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, третя статті 12, частини перша, п`ята, шоста статті 81 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
У справі, що переглядається:
суди встановили, що 27 грудня 2022 року відбулась повна ліквідація Новоархангельського ЗДО № 1 «Ромашка»; апеляційний суд встановив, що: відповідно до протоколу засідання Новоархангельської селищної ради від 28 липня 2022 року працівникам ЗДО № 1 «Ромашка», які були присутні на засіданні, зачитано прийняте рішення про припинення юридичної особи Новоархангельського ЗДО № 1 «Ромашка» шляхом ліквідації та повідомлено про наступне вивільнення працівників, запропоновані інші вакантні посади, зокрема, ОСОБА_1 запропоновано посаду вихователя Мар`янівського відділення Новоархангельського ЗДО № 2 (т. 1, а. с. 35-48); згідно з актом від 05 серпня 2022 року, складеним головою ліквідаційної комісії ОСОБА_2 в присутності членів ліквідаційної комісії (ОСОБА_4, ОСОБА_8) та інших учасників ( ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ), працівники вказаного закладу відмовилися отримувати попередження про наступне звільнення у зв`язку з ліквідацією дошкільного закладу (т. 1, а. с. 50); 08 серпня 2022 року ОСОБА_1 повідомлення про наступне звільнення у зв`язку з ліквідацією було надіслано засобами поштового зв`язку (т. 1, а. с. 52, 55);
колегія суддів враховує, що суди не звернули увагу, що позивач оскаржувала невизначене розпорядження від 25 жовтня 2022 року № 125-к про звільнення, в той же час суди встановили, що позивач була звільнена відповідно до наказу голови ліквідаційної комісії Новоархангельського ЗДО №1 «Ромашка» від 25 жовтня 2022 року № 1. Однак не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина перша статті 410 ЦПК України);
апеляційний суд правильно врахував, що звільнення позивача проводилось у зв`язку з повною ліквідацією дошкільного закладу, з яким вона перебувала у трудових відносинах, що свідчить про відсутність в цьому закладі будь-яких вакантних посад. Тому ніяких переваг на працевлаштування чи на переведення на іншу роботу в разі звільнення у зв`язку з повною ліквідацією в такому випадку чинним законодавством не передбачено;
за наведених обставин апеляційний суд обґрунтовано вважав, що Новоархангельська селищна рада як власник закладу виконала обов`язок щодо попередження позивача про повідомлення про наступне вивільнення працівників, передбачений частиною першою статті 49-2 КЗпП України, підстав вважати порушеною процедуру звільнення відповідачаза пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України немає. Тому правильним є висновок про відсутність підстав для задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення про її звільнення;
разом з тим, при вирішенні пов`язаної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу апеляційний суд не врахував доводів Новоархангельської селищної ради, що фінансування, в тому числі нарахування та виплата заробітної плати працівникам ЗДО № 1 «Ромашка», здійснювалося не Новоархангельською селищною радою, а відділом освіти, молоді та спорту Новоархангельської селищної ради,обставин цієї справи та характеру спірних правовідносин, згідно з якими належним відповідачем за вказаними вимогами є відділ освіти, молоді та спорту Новоархангельської селищної ради. Оскільки ОСОБА_1 просила суд стягнути середній заробіток з Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області, тому у задоволенні цієї вимоги судами належало відмовити у зв`язку з її пред`явленням до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови в позові;
касаційний суд не погоджується з аргументом касаційної скарги в тій частині, що суд апеляційної інстанції прийняв ідентичне рішення в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про поновлення на роботі, оскільки апеляційний суд фактично змінив рішення суду першої інстанції в мотивувальній частині, відмовивши в задоволенні цієї вимоги за необґрунтованістю. Проте апеляційний суд не врахував, що згідно з частиною четвертою статті 376ЦПК Українизміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної частини. Разом з тим, касаційна скарга не містить жодних доводів та відповідним їм підстав касаційного оскарження постанови апеляційного суду по суті вирішення цієї вимоги і позивач не оскаржувала аналогічне рішення суду першої інстанції про відмову в її задоволенні, тому колегія суддів постанову апеляційного суду щодо вирішення цієї вимоги не переглядає.
Тому апеляційний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог в оскарженій частині, проте частково помилився щодо мотивів такої відмови. У зв`язку із цим постанову апеляційного суду в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу належить змінити в мотивувальній частині, а в іншій оскарженій частині - залишитибез змін.
Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, застосування апеляційним судом норм права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду, на які є посилання в касаційній скарзі, а зводяться до переоцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду (стаття 400 ЦПК України).
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги, з урахуванням меж касаційного перегляду, дають підстав для висновку, що постанова апеляційного суду в оскарженій частині частково ухвалена без додержання норм матеріального права та процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, постанова апеляційного суду в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінити в мотивувальній частині, а в іншій оскарженій частині - залишитибез змін.
Керуючись статтями 400, 409, 410, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Кропивницького апеляційного суду від 31 січня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області про визнання незаконним та скасування рішення про її звільнення залишити без змін.
Постанову Кропивницького апеляційного суду від 31 січня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Новоархангельської селищної ради Кіровоградської області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Д. А. Гудима

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

П. І. Пархоменко