УХВАЛА

12 лютого 2026 року 

м. Київ

cправа № 912/2412/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Мамалуй О.О. - головуючий, Баранець О.М., Кролевець О.А., 
розглянувши матеріали касаційної скарги військової частини НОМЕР_1 
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.11.2025
у складі колегії суддів: Мороз В.Ф. - головуючий, Верхогляд Т.А., Чередко А.Є.
та на рішення господарського суду Кіровоградської області від 30.01.2025
суддя: Глушков М.С.
у справі № 912/2412/24
за позовом військової частини НОМЕР_1 
до приватного підприємства "Будкомплект"
про стягнення 1 865 928,61 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 16.01.2026 у зв`язку з недотриманням військовою частиною НОМЕР_1 вимог статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), надано скаржнику строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення зазначених в ній недоліків, а саме: виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України та зазначити підставу касаційного оскарження визначену відповідним пунктом/пунктами частини другої статті 287 ГПК України, чітко вказати пункт (пункти) частини другої статті 287 ГПК України як підставу (підстави) для касаційного оскарження судового рішення та навести висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладений у постанові, який не був врахований судами попередніх інстанцій при вирішенні спору; або обґрунтувати необхідність відступлення від такого висновку; або зазначити про відсутність такого висновку щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; та/або зазначити підставу касаційного оскарження з урахуванням частини першої, третьої статті 310 ГПК України; чітко обґрунтувати, у чому конкретно полягало неправильне застосування норм матеріального та/або порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій; виконати вимоги частини третьої статті 290 ГПК України та надати суду докази, які підтверджують повноваження на здійснення самопредставництва (закон, статут, положення, трудовий договір (контракт)) ОСОБА_1 військової частини НОМЕР_1 станом на час звернення з цією касаційної скаргою або документи на підтвердження повноважень у ОСОБА_1 на підписання та подання касаційної скарги як адвокатом (ордер, договір про надання правової допомоги); надати документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 44782,29 грн.

На виконання вимог ухвали від 16.01.2026 скаржник надіслав до суду заяву про усунення недоліків з посиланням на підстави касаційного оскарження відповідно до пункту 2 частини другої статті 287 ГПК України, надав докази, які підтверджують повноваження на здійснення самопредставництва ОСОБА_1 військової частини НОМЕР_1 та клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

У поданій заяві, скаржник зазначає, що Суд апеляційної інстанції, з посиланням на постанови Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 910/23357/17 та від 18.02.2020 у справі № 910/7984/16 зазначив, що виявлені контролюючим органом порушення не впливають на виконання сторонами своїх зобов`язань за договором і не можуть їх змінювати, оскільки за своїм правовими наслідками акт ревізії у даному випадку фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевіряється. Однак, суд апеляційної інстанції не звернув увагу на те, що в даному випадку актом ревізії встановлено не порушення фінансової дисципліни, а невиконання обов`язку за договором, адже пунктом 5.2.4 договору встановлений обов`язок підрядника (Відповідача) надавати разом із актами приймання виконаних будівельних робіт підтверджуючі бухгалтерські документи на інші витрати (відрядження, перевезення працівників, тощо). Саме невиконання підрядником (Відповідачем) цього договірного зобов`язання і стало підставою пред`явлення позову. Позивач (Скаржник) не спирається на акт ревізії, як на підставу зміни зобов`язань за договором, а використовує його як доказ неналежного виконання зобов`язань відповідачем. Таким чином, за твердженням скаржника, суд апеляційної інстанції мав відступити від висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 910/23357/17 та від 18.02.2020 у справі № 910/7984/16, оскільки в даному випадку акт ревізії є доказом неналежного виконання договірних зобов`язань. Викладене, на думку військової частини НОМЕР_1 , є підставою для касаційного оскарження судового рішення на підставі пункту 2 частини другої статті 287 ГПК України.

Верховний Суд звертає увагу, що згідно з положеннями ст. 290 ГПК України, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Натомість з викладених у касаційній скарзі та заяві про усунення недоліків обґрунтувань, не вбачається щодо висновку про застосування яких саме норм права (пункт, частина, стаття) у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, необхідно відступити. 

Лише посилання скаржника на необхідність відступлення від висновку викладеного у постанові Верховного Суду не є належним виконанням приписів пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України.

Таким чином обґрунтування підстав касаційного оскарження, визначених частиною другої статті 287 ГПК України, у касаційній скарзі та поданій заяві не наведено.

Оскільки касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 була оформлена з порушенням вимог, зокрема, встановлених пунктом 5 частини другої статті 290 цього Кодексу, які у заяві про усунення недоліків скаржник не усунув, тому належне обґрунтування підстав, на яких подається касаційна скарга у справі №912/2412/24 відсутнє.

Частиною четвертою статті 174 ГПК України встановлено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до частини п`ятої статті 292 ГПК України питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З огляду на те, що недоліки касаційної скарги не усунуто у встановлений судом строк, Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги військової частини НОМЕР_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.11.2025 та на рішення господарського суду Кіровоградської області від 30.01.2025 у справі № 912/2412/24.

Вказане не є перешкодою у доступі до правосуддя, адже скаржник має право повторно звернутися з касаційною скаргою до Суду у відповідності до вимог ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.11.2025 та на рішення господарського суду Кіровоградської області від 30.01.2025 у справі №912/2412/24 повернути без розгляду.

2. Копії цієї ухвали надіслати скаржнику та іншим учасникам справи, додані до скарги матеріали та копію касаційної скарги повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді О. М. Баранець 

О. А. Кролевець