ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/13318/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючої), Бенедисюка І.М., Власова Ю.Л.,

розглянув у порядку письмового провадження 
касаційну скаргу Компанії EXIM POWER S.A. 
на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2025 (головуюча - суддя Полякова К.В.) про повернення позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Компанії EXIM POWER S.A. до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про зобов`язання спростувати недостовірну інформацію та вчинити дії,
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2025 (головуючий - суддя Сибіга О.М., судді: Тищенко О.В., Гончаров С.А.) 
у справі за первісним позовом Консорціуму «Південна енергетична компанія» (правонаступником якого згідно з ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Південна енергетична будівельна компанія», далі - Енергетична компанія)
до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - ПрАТ «НАК «Укренерго») 
про зобов`язання вчинити певні дії,
та за зустрічним позовом ПрАТ «НАК «Укренерго»
до Енергетичної компанії
про розірвання договору та стягнення збитків у сумі 277 931 309,55 грн,

ВСТУП
Причиною звернення до Верховного Суду є перевірка застосування судами норм процесуального права (статей 49, 174, 180 Господарського процесуального кодексу України), наслідком яких стало прийняття ухвали про повернення позовної заяви третьої особи.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. Стислий зміст обставин справи
1.1. Енергетична компанія звернулася до суду з позовом до ПрАТ «НАК «Укренерго» про:
- визнання невиконанням та неналежним виконанням зобов`язань ПрАТ «НАК «Укренерго» за договором про спільну діяльність від 03.10.2007;
- зобов`язання ПрАТ «НАК «Укренерго» виконати умову договору про спільну діяльність від 03.10.2007, а саме: забезпечити роботу представників ПрАТ «НАК «Укренерго» у Раді Учасників, шляхом надання Енергетичній компанії відомостей щодо осіб, уповноважених брати участь в Раді Учасників у строк 10 (десять) робочих днів, з моменту отримання відповідного повідомлення від Енергетичної компанії про необхідність направлення уповноважених осіб для участі у Раді Учасників; 
- зобов`язання ПрАТ «НАК «Укренерго» виконати умову договору про спільну діяльність від 03.10.2007, а саме: розглянути, надати зауваження чи погодження щодо технічного завдання TR-SECC-001-21 на проектування об`єкта РЕКОНСТРУКЦІЯ МІЖДЕРЖАВНОЇ ПЛ-750 кВ ЮЖНОУКРАЇНСЬКА АЕС - ІСАКЧА з ЮУАЕС та заходами ПЛ 2-400 кВ (інв. № 15211, 70006, 11134, 12956), яке було направлено Енергетичною компанією на адресу відповідача листом від 08.02.2022 № 53/01-01 та зареєстрований ПрАТ «НАК «Укренерго» за вхідним номером 9587/01 від 09.02.2022, у строк 15 (п`ятнадцять) робочих днів з моменту набрання законної сили рішенням суду; 
- зобов`язання ПрАТ «НАК «Укренерго» виконати умову договору про спільну діяльність від 03.10.2007, а саме: розглянути запропоновану Енергетичною компанією проектну організацію для виконання проєктно-вишукувальних робіт з відновлення високовольтної електричної мережі 750 кВ Південноукраїнська АЕС - Ісакча та надати відповідь за результатом розгляду у строк 5 (п`ять) робочих днів з дня отримання від Енергетичної компанії пропозиції щодо проектної організації.
1.2. Господарський суд міста Києва ухвалою від 18.11.2024 у справі № 910/13318/24 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, вирішив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання. 
1.3. ПрАТ «НАК «Укренерго» звернулося до суду із зустрічним позовом до Енергетичної компанії про:
- розірвання договору про спільну діяльність від 03.10.2007, який укладений між Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» та Енергетичною компанією;
- стягнення з Енергетичної компанії на користь ПрАТ «НАК «Укренерго» завданих збитків за договором про спільну діяльність від 03.10.2007 у розмірі 277 931 309,55 грн унаслідок недостачі (розкрадання) нерухомого майна «ВЛ 750 кВ ЮУ АЕС - Ісакча на дільниці від опори № 451 до опори № 1138».
1.4. Господарський суд міста Києва ухвалою від 23.12.2024, зокрема, прийняв зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом у справі № 910/13318/24. 
1.5. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у справі № 910/13318/24 - Компанія EXIM POWER S.A., звернулася до суду з позовом до ПрАТ «НАК «Укренерго», в якому просила: 
- зобов`язати ПрАТ «НАК «Укренерго» спростувати недостовірну інформацію щодо спільної господарської мети договору про спільну діяльність від 03.10.2007, інвестором якого є Компанія EXIM POWER S.A., номер IDE CHE-102.120.265, адреса: Рюе де ля Сите 1, 1204, Женева (EXIM POWER S.A., CHE-102.120.265, adresse du siege social: Rye de la Cite 1, 1204 Geneva), про те, що у рамках виконання Угоди про умови майбутнього об`єднання енергосистеми України з енергосистемою континентальної Європи ENTSO-E НЕК «Укренерго» було відновлено експлуатацію відповідної інфраструктури: «ПЛ 750 кВ Южноукраїнська АЕС - Ісакча», шляхом оприлюднення в мережі Інтернет достовірної інформації про стан реалізації проєкту з відновлення високовольтної електричної мережі «ПЛ-750 кВ «Південноукраїнська АЕС - Ісакча» не пізніше місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили; 
- зобов`язати ПрАТ «НАК «Укренерго» виключити Проєкт «Будівництво ПЛ 400 кВ «Південноукраїнська АЕС - Ісакча», ID/номер проекту 190824-85ВС0177 з Єдиного проектного портфеля здійснення публічних інвестицій (single project pipeline), як такий, що перешкоджає реалізації договору про спільну діяльність від 03.10.2007, інвестором якого є Компанія EXIM POWER S.A., номер IDE CHE-102.120.265 адреса: Рюе де ля Сите 1, 1204, Женева (EXIM POWER S.A., CHE-102.120.265, adresse du siege social: Rye de la Cite 1, 1204 Geneva).
1.6. В обґрунтування свого позову Компанія EXIM POWER S.A. посилається на те, що нею, як єдиним інвестором проєкту з відновлення високовольтної мережі ПЛ-750 кВ «Південноукраїнська АЕС - Ісакча», здійснено та здійснюються інвестиції у спільну діяльність за договором про спільну діяльність від 03.10.2007, який укладений між Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» та Енергетичною компанією, оскільки третя особа, як інвестор відповідно до Рамкової інвестиційної угоди від 01.02.2021, зобов`язалася надати Енергетичній компанії (учаснику договору про спільну діяльність від 03.10.2007) інвестиції для забезпечення виконання цього договору. Третя особа у повній мірі володіє інформацією щодо реалізації спільного проєкту, відповідно їй достеменно відомо, що даний проєкт перебуває на стадії розробки та затвердження технічних рішень для виготовлення проєкту. Отже, заяви ПрАТ «НАК «Укренерго», зроблені у проспекті-презентації «Five o'сlock tea with Deloitte and Ukrenergo», яка була розміщена в Інтернет для широкого загалу користувачів про відновлення експлуатації відповідної інфраструктури, не відповідають дійсності та є неправдивими. Поширена ПрАТ «НАК «Укренерго» неправдива та недостовірна інформація, що стосується стану реалізації проєкту за договором про спільну діяльність від 03.10.2007, головним інвестором якого є третя особа, негативно впливає на імідж та ділову репутацію третьої особи та може мати негативні економічні, фінансові наслідки як для реалізації проєкту, так і для самої третьої особи. Щодо Проєкту «Будівництво ПЛ 400 кВ «Південноукраїнська АЕС - Ісакча» (який не узгоджувався ані з Енергетичною компанією, ані з третьою особою), то третя особа зазначає, що їй стало відомо про альтернативний проєкт у Єдиному проєктному портфелі здійснення публічних інвестицій, замовником якого (проєкту) є ПрАТ «НАК «Укренерго». Дії ПрАТ «НАК «Укренерго» щодо включення проєкту, стосовно якого існують договірні зобов`язання за договором від 03.10.2007 і щодо якого третя особа є єдиним інвестором, до програми, згідно з якою передбачається залучення державних інвестиційних коштів на неіснуючі потреби, є порушенням прав третьої особи, як інвестора договірного проєкту. У разі задоволення судом вимог ПрАТ «НАК «Укренерго» за зустрічним позовом, таке рішення вплине на права та обов`язки третьої особи, як інвестора проєкту з відновлення, та подальше використання високовольтної мережі ПЛ-750 кВ «Південноукраїнська АЕС - Ісакча».

2. Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
2.1. Господарський суд міста Києва ухвалою від 12.06.2025 у цій справі, яку Північний апеляційний господарський суд постановою від 22.10.2025 залишив без змін, повернув позовну заяву Компанії EXIM POWER S.A. 
2.2. Судові рішення попередніх інстанцій обґрунтовані тим, що Компанія EXIM POWER S.A. не дотрималася вимог частини п`ятої статті 49, частин четвертої, п`ятої статті 180 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки позовні вимоги третьої особи знаходяться поза межами предмета спору, що розглядається в межах первісного позову. 
3. Короткий зміст вимог касаційної скарги
3.1. Компанії EXIM POWER S.A. звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій (з урахуванням нової редакції касаційної скарги) просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2025, ухвалити нове рішення про прийняття позовної заяви третьої особи (Компанії EXIM POWER S.A.), яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у справі № 910/13318/24 до спільного розгляду справи.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
4.1. У поданій касаційній скарзі (нова редакція) Компанія EXIM POWER S.A. з посиланням на абзац 2 частини другої статті 287 ГПК України вказує на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, а саме приписів статей 49, 174, 180 ГПК України.
4.2. Скаржник також зазначає про те, що при прийнятті судом рішення щодо вступу у справу третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ключовим є визначення предмета спору та предмета позову.
4.3. За доводами скаржника, судом першої інстанції допущені порушення при визначенні поняття «предмет спору» та «предмет позову»; місцевим господарським судом неправильно застосовні висновки щодо поняття «предмет спору» та «предмет позову», викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17, від 12.06.2019 у справі № 916/542/18 та постановах Верховного Суду від 09.09.2019 у справі № 910/12463/18, від 07.10.2021 у справі № 905/1613/20.
4.4. Як зазначає скаржник, судом апеляційної інстанції неправильно застосовані висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 30.08.2023 у справі № 910/12744/22 щодо вимог третьої особи відносно предмета спору.
4.5. Також Компанія EXIM POWER S.A. зазначає про те, що неприйняття позову третьої особи позбавляє її можливості захистити свої права у межах спору, в якому вирішується доля спільної діяльності за договором та інвестицій третьої особи, за рахунок яких взагалі було створено майно, що є спільною частковою власністю учасників спільної діяльності, що, на думку скаржника, порушує принцип доступу до правосуддя, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
5. Позиція інших учасників справи 
5.1. ПрАТ «НАК «Укренерго» у відзиві на касаційну скаргу проти вимог касаційної скарги заперечило, зазначаючи про їх необґрунтованість, та просило судові рішення попередніх інстанцій залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
5.2. Енергетична компанія у відзиві просила Суд касаційну скаргу задовольнити, судові рішення попередніх інстанцій зі справи скасувати та прийняти позовну заяву Компанії EXIM POWER S.A. для спільного розгляду у справі. 
5.3. Від скаржника 24.02.2026 до Суду надійшла відповідь на відзив ПрАТ «НАК «Укренерго».
5.4. Суд долучив вказану вище відповідь на відзив, з огляду на статтю 42 ГПК України до матеріалів справи, та оцінюватиме її у межах статті 300 ГПК України як письмові пояснення.
6. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції
6.1. Верховний Суд ухвалою від 02.02.2026 відкрив касаційне провадження у справі № 910/13318/24 за касаційною скаргою Компанії EXIM POWER S.A. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2025 на підставі абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

6.2. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
6.3. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
7. Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи та висновків попередніх судових інстанцій
7.1. Предметом касаційного перегляду у цій справі є ухвала господарського суду першої інстанції, якою повернуто позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Компанії EXIM POWER S.A., та постанова суду апеляційної інстанції, якою зазначену ухвалу залишено без змін.
7.2. Перед Верховним Судом поставлено питання перевірки доводів касаційної скарги щодо застосування судами норм права (див. пункти 4.1., 4.3, 4.4. цієї постанови) при прийнятті оскаржуваних судових рішень.
7.3. У вирішенні доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження Верховний Суд зазначає таке.
7.4. Порядок та умови вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справу, врегульованого нормами статті 49 ГПК України.
7.5. Відповідно до частин першої, третьої статті 49 ГПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача. 
7.6. Необхідною умовою набуття статусу третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, є дотримання таких критеріїв: 1) матеріально-правовий (наявність єдиного предмета спору); 2) суб`єктний (позовні вимоги можуть бути пред`явлені як одній стороні, так і декільком сторонам); 3) часовий (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження). Дотримання цих критеріїв необхідно оцінювати та з`ясовувати під час прийняття рішення щодо вступу в справу третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги (близький за змістом висновок міститься у постановах Верховного Суду від 09.09.2019 у справі № 910/12463/18, від 27.09.2019 у справі № 904/323/19, від 11.11.2020 у справі № 912/2751/16, від 06.12.2023 у справі № 914/2191/18, від 19.03.2025 у справі № 912/930/24).
7.7. Згідно з частиною п`ятою статті 49 ГПК України до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.
7.8. Частиною другою статті 180 вказаного Кодексу визначено, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
7.9. Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема, коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження із первісним позовом ухвалою суду.
7.10. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватися. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
7.11. Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем, третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому під предметом спору необхідно розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 916/542/18).
7.12. Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 ГПК України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі (подібна позиція сформована у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17 та від 12.06.2019 у справі № 916/542/18).
7.13. Тому позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 49 ГПК України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.
7.14. У постановах від 05.04.2024 у справі № 910/10699/21 та від 02.04.2018 у справі № 905/121/15 Верховний Суд виснував, що: 1) самостійність вимог полягає в тому, що саме третя особа перебуває у правовідносинах із відповідачем, і що саме її право порушене. Тобто, третя особа із самостійними вимогами заперечує / частково заперечує вимогу(ги) позивача і переслідує мету вирішити спір не на користь позивача, а на свою користь; 2) самостійність вимог третьої особи полягає в тому, що третя особа вважає, ніби в матеріальних правовідносинах із відповідачем перебуває саме вона, і саме її право порушено відповідачем. Така особа заперечує вимогу позивача і переслідує мету вирішити спір не на користь позивача, а на свою користь. Третя особа із самостійними вимогами процесуально протиставляє себе не лише відповідачу, а й позивачу, а її вимоги до відповідача є конкуруючими із вимогами позивача.
7.15. Колегія суддів звертає увагу на те, що поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
7.16. Необхідно розрізняти поняття «предмет спору» і «предмет позову». Так, предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення (пункт 8.8 постанови Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 904/2181/22).
7.17. Первісний позов Енергетичної компанії у справі № 910/13318/24 безпосередньо спрямований на зобов`язання ПрАТ «НАК «Укренерго» виконати умову договору про спільну діяльність від 03.10.2007. Тобто, об`єктом спірних правовідносин є безпосередньо виконання договірних зобов`язань.
7.18. У свою чергу, позов Компанії EXIM POWER S.A. пов`язаний з незгодою названої Компанії з поширеною ПрАТ «НАК «Укренерго» інформацією у проспекті-презентації «Five o'сlock tea with Deloitte and Ukrenergo», яка була розміщена у Інтернет, щодо стану реалізації проєкту, а також з включенням альтернативного Проєкту «Будівництво ПЛ 400 кВ «Південноукраїнська АЕС - Ісакча», ID/номер проекту 190824-85ВС0177 до Єдиного проектного портфеля здійснення публічних інвестицій (single project pipeline), оскільки, за твердженням Компанії, останній перешкоджає реалізації договору про спільну діяльність від 03.10.2007. Отже, вимоги третьої особи не спрямовані безпосередньо на виконання відповідачем договірних зобов`язань і, при цьому, саме на користь третьої особи, а не на користь Енергетичної компанії (зв`язок з договором про спільну діяльність від 03.10.2007 є лише опосередкованим).
7.19. Таким чином, третя особа у своєму позові не заперечує повністю або частково позовні вимоги Енергетичної компанії до ПрАТ «НАК «Укренерго», які пов`язані з виконанням договірних зобов`язань; метою такого позову не є вирішення спору на користь третьої особи, а не на користь позивача за первісним позовом; третя особа не зазначає, що в матеріальних правовідносинах (за договором про спільну діяльність від 03.10.2007) із відповідачем (ПрАТ «НАК «Укренерго») перебуває саме вона, і саме її право порушено цим відповідачем.

7.20. З огляду на викладене вище, суди попередніх інстанцій дійшли заснованого на законі висновку про те, що позовні вимоги третьої особи знаходяться поза межами первісних позовних вимог у справі № 910/13318/24, не відповідають приписам частини п`ятої статті 49, частин четвертої, п`ятої статті 180 ГПК України, у зв`язку з чим позовну заяву Компанії EXIM POWER S.A. слід повернути. Водночас такі позовні вимоги можуть бути заявлені Компанією EXIM POWER S.A. у самостійному позові. 
7.21. Верховний Суд окремо відзначає, що вказане у пунктах 7.19. - 7.20. цієї постанови не є недоступом до правосуддя та/або порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже особа може подати вказаний позов в порядку, передбаченому ГПК України як окремий позов, за яким, за умови дотримання всіх вимог ГПК України, буде відкрито провадження у справі та розглянуто спір.
7.22. Доводи касаційної скарги стосовно оскарження ухвали суду першої інстанції про повернення позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, та постанови суду апеляційної інстанції, не знайшли свого підтвердження, підстави вважати, що суди попередніх інстанцій порушили норми процесуального права, а оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню, - відсутні.
7.23. Щодо посилається скаржника на те, що у разі задоволення судом вимог ПрАТ «НАК «Укренерго» за зустрічним позовом, таке рішення вплине на права та обов`язки Компанії EXIM POWER S.A., як інвестора проєкту з відновлення, та подальше використання високовольтної мережі ПЛ-750 кВ «Південноукраїнська АЕС - Ісакча», то колегія суддів зазначає, що за наявності підстав, передбачених статтею 50 ГПК України, це питання може бути вирішено судом, зокрема, за заявою Компанії, шляхом залучення названої Компанії до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
7.23.1. Щодо покликання скаржника на практику Верховного Суду, то з огляду на міркування, які викладені у цій постанові, Суд зазначає, що висновки Суду у цій справі не суперечать висновкам Верховного Суду, на які покликається скаржник, а різниця полягає у тому, що позовні вимоги третьої особи (Компанії) знаходяться поза межами первісних позовних вимог (предмета спору) у справі № 910/13318/24.
7.24. Верховний Суд бере до уваги та вважає прийнятними доводи, викладені у відзиві ПрАТ «НАК «Укренерго» на касаційну скаргу, в тій частині, яка узгоджується з вказаними вище міркуваннями Верховного Суду, наведеними у цій постанові.
7.25. Доводи Енергетичної компанії, викладені у відзиві на касаційну скаргу, Суд відхиляє, з огляду на мотиви, які наведені у цій постанові.
7.26. Верховний Суд, враховуючи рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» та від 28.10.2010 у справі «Трофимчук проти України», зазначає, що скаржнику надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
8.1. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.
8.2. За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
8.3. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не підтвердилися та не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, а тому касаційну скаргу Компанії EXIM POWER S.A. слід залишити без задоволення.
9. Судові витрати
9.1. Судовий збір, сплачений у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції в порядку статті 129 ГПК України, покладається на скаржника, оскільки Верховний Суд касаційну скаргу залишає без задоволення, а судові рішення попередніх інстанцій - без змін.
Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Компанії EXIM POWER S.A. залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.06.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2025 - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Ю. Власов