УХВАЛА

24 лютого 2026 року
м. Київ

справа № 357/4072/23
провадження № 61-306ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Олійника Олега Олександровича на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2025 року в справі за позовом  ОСОБА_2 до Білоцерківської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа - державний реєстратор Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Олійник Ірина Юріївна, про визнання протиправним та скасування рішень, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та
ВСТАНОВИВ: 
У квітні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 23 жовтня 2020 року № 43-511;
- скасувати рішення державного реєстратора Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Олійник І. Ю. від 22 жовтня 2020 року 
№ 55865514 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,3189 з кадастровим номером 3220489500:02:019:0001, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
07 серпня 2025 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в задоволенні позовувідмовлено.
04 грудня 2025 року постановою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено та ухвалено нове рішення.
Позов ОСОБА_2 задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 23 жовтня 2020 року № 43-511 про затвердження технічної документації щодо земельної ділянки площею 0,3189 га з кадастровим номером 3220489500:02:019:0001 та передачу її у власність ОСОБА_1 .
Скасовано рішення державного реєстратора Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Олійник І. Ю. від 22 жовтня 2020 року 
№ 55865514 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,3189 та з кадастровим номером 3220489500:02:019:0001, яка розташовується за адресою: АДРЕСА_1 .
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
У січні 2026 рокупредставник ОСОБА_1 - адвокат Олійник О. О. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2025 року.
20 січня 2026 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу залишено без руху та надано заявника десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
У лютому 2026 року до Верховного Суду надійшло клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, зі змісту якого та доданих до нього додатків встановлено виконання особою, яка подає касаційну скаргу, вимог ухвали.
Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що повний текст оскаржуваної постанови отримано 11 грудня 2025 року.
Згідно з положеннями частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій
статті 394 цього Кодексу.
З інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що датою складення повного тексту постанови Київського апеляційного суду 
від 04 грудня 2025 року зазначено 08 грудня 2025 року.
Строк на касаційне оскарження судових рішень заявником не пропущено, оскільки касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту оскаржуваної постанови. Тому відсутня процесуальна необхідність у вирішенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суди не врахували висновки Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року в справі № 380/624/16-ц, від 29 вересня 2020 року в справі № 688/2908/16-ц, Верховного Суду від 13 серпня 2019 року в справі № 910/11614/18, від 19 січня 2022 року в справі № 924/316/21, від 10 січня 2023 року в справі № 607/19806/18, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, заявниця вказує, що суди не дослідили зібрані у справі докази, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Крім того, заявник просить зупинити дію постанови Київського апеляційного суду від 04 грудня 2025 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови.
Подавши заяву про зупинення дії судового рішення, заявник не навів достатніх підстав і не надав доказів на підтвердження своїх вимог, які свідчили б про існування об`єктивної необхідності зупинення дії оскаржуваного судового рішення.
Незгода заявника з оскаржуваним судовим рішенням не є підставою для зупинення його дії на час перегляду справи в касаційному порядку.
Заявником не надано доказів на підтвердження обставин, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію судового рішення, в задоволенні заяви необхідно відмовити. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Олійника Олега Олександровича на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 04 грудня 2025 року.
Витребувати з  Білоцерківського міськрайонного суду Київської області матеріали цивільної справи № 357/4072/23 за позовом ОСОБА_2 до Білоцерківської міської ради, ОСОБА_1 , третя особа - державний реєстратор Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Олійник Ірина Юріївна, про визнання протиправним та скасування рішень, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку.
Відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Олійника Олега Олександровича про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 04 грудня2025 року.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська