УХВАЛА

03 квітня 2026 року 
м. Київ

cправа № 911/827/25 
Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Краснова Є. В.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Київської обласної прокуратури на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2026 (колегія суддів: Тарасенко К. В., Коробенко Г. П., Сибіга О. М.) та рішення Господарського суду Київської області від 29.07.2025 (суддя Черногуз А. Ф.) у справі
за позовом заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Бориспільської районної державної адміністрації до Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" про визнання недійсним рішення сільської ради, скасування державної реєстрації та рішень державного реєстратора,
ВСТАНОВИВ: 
Заступник керівника Київської обласної прокуратури (далі – Прокуратура) в інтересах держави в особі Бориспільської районної державної адміністрації (далі – Адміністрація) звернулася до Ташанської сільської ради Бориспільського району Київської області (далі – Сільська рада) з позовом (з урахуванням заяви щодо зміни предмета позову) про визнання недійсним рішення сільської ради, скасування державної реєстрації та рішень державного реєстратора.
29.07.2025 Господарський суд Київської області ухвалив рішення, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2026, повний текст якої складений 24.02.2026, про відмову у задоволенні позову.
23.03.2026 Прокуратура звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Крім цього, скаржник заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2026 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснова Є. В. – головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.
Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно з частиною другою статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судового рішення, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги, підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції скаржник визначив пункти 1, 4 частини другої статті 287 ГПК України. 
Верховний Суд зазначає, що у разі оскарження судових рішень на підставі пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України касаційна скарга має містити зазначення, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення. 
При цьому необхідно враховувати, що за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1 - 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.
У касаційній скарзі, Прокуратура не вказала відповідного випадку, визначеного у пункті 4 частини другої статті 287 ГПК України у взаємозв`язку з відповідною підставою передбаченою частиною третьою статті 310 ГПК України, якщо вважає, що судами не досліджено належних та допустимих доказів.
Також слід наголосити на тому, що частина друга статті 287 ГПК України надає скаржнику право на оскарження судових рішень у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених цією нормою.
Отже, скаржнику необхідно навести обґрунтування підстави визначеної пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України в сукупності зі статтею 310 ГПК України щодо касаційного оскарження судових рішень.
З огляду на те, що касаційна скарга підлягає залишенню без руху, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження буде розглянуте Верховним Судом у разі усунення недоліків касаційної скарги.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, 
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Київської обласної прокуратури залишити без руху.
2. Установити скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
3. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: вул. О. Копиленка, 6, м. Київ, 01016 або через підсистему "Електронний суд".
4. Роз`яснити скаржнику, що в разі невиконання вимог суду касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде йому повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов