ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року 
м. Київ
справа № 140/6274/24
адміністративне провадження № К/990/4359/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Васильєвої І. А., Шишова О. О.,
розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 140/6274/24
за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення в дохід держави податкового боргу, 
за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Волинській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду (колегія у складі суддів: Р. Б. Хобор, Н. В. Бруновська, Р. М. Шавель) від 07 січня 2026 року,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. Головне управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області, позивач, скаржник) звернулось з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення в дохід держави податкового боргу в сумі 149 521,92 грн. 
2. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року, яке прийняте в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
3. Вказане рішення було доставлено до електронного кабінету ГУ ДПС у Волинській області 19 вересня 2025 року о 15:00 год., про що свідчить довідка про доставку електронного листа (а.с.138).
4. Не погодившись із прийнятим судовим рішенням 17 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» до суду апеляційної інстанції надійшла апеляційна скарга від ГУ ДПС у Волинській області.
5. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення її недоліку, шляхом направлення до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги із зазначенням вимог особи, яка подає апеляційну скаргу.
6. Вказана ухвала про залишення апеляційної скарги без руху була доставлена до електронного кабінету скаржнику 18 листопада 2025 року о 03:10 год., про що свідчить довідка про доставку електронного листа (а.с.153).
7. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року апеляційну скаргу ГУ ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року у справі № 140/6274/24 повернуто скаржнику.
8. Вказана ухвала про повернення апеляційної скарги була доставлена до електронного кабінету скаржнику 27 листопада 2025 року о 21:10 год., про що свідчить довідка про доставку електронного листа (а.с.156).
9. Надалі, 04 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» позивач повторно подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року. Також було додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що первинна апеляційна скарга була подана в межах встановленого строку, однак ухвалою апеляційного суду від 27 листопада 2025 року була повернута скаржнику у зв`язку з тим, що була оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме: не було зазначено вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, до суду апеляційної інстанції.
Заявник посилається на те, що ухвала про повернення апеляційної скарги від 27 листопада 2025 року надійшла представнику апелянта у застосунок Дія 27 листопада 2025 року. Водночас, заявник звертає увагу суду на те, що ГУ ДПС у Волинській області є стороною значної кількості судових справ у різних інстанціях, а тому контролюючий орган не має змоги вчасно відслідкувати рух усіх документів по кожній судовій справі. Оскільки зазначений недолік усунуто, позивач повторно звертається до суду та просить поновити пропущений строк.
10. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2025 року визнано неповажними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, наведені в клопотанні ГУ ДПС у Волинській області від 04 грудня 2025 року.
Апеляційну скаргу ГУ ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року у справі № 140/6274/24 залишено без руху.
Встановлено ГУ ДПС у Львівській області десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги шляхом подання клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку з відповідними обґрунтуваннями та доказами причин пропуску такого строку.
11. 13 грудня 2025 року о 08.15 год. Восьмий апеляційний адміністративний суд отримав повідомлення про доставлення копії зазначеної ухвали до електронного кабінету позивача, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с 168).
12. На виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 22 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги, у якому скаржник зазначає, що ухвала від 14 листопада 2025 року не надходила на адресу ГУ ДПС у Волинській області засобами поштового зв`язку, а надійшла через підсистему "Електронний суд". У той же час ухвала суду про повернення апеляційної скарги від 27 листопада 2025 року надійшла представнику апелянта через застосунок «ДІЯ» 27 листопада 2025 року. Податковий орган звертає увагу суду на те, що ГУ ДПС у Волинській області є стороною значної кількості судових справ та, враховуючи суттєве навантаження на працівників, які здійснюють супроводження судових справ в різних інстанціях, контролюючий орган не в змозі вчасно відслідковувати карту руху кожного документа по кожній судовій справі.
13. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 січня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання ГУ ДПС у Волинській області від 22 грудня 2025 року про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року у справі № 140/6274/24.
14. Не погодившись із вказаною ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від податкового органу через систему «Електронний суд» 29 січня 2026 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права просило її скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
15. Ухвалою Верховного Суду від 12 лютого 2025 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи.
16. 03 березня 2026 року Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду № 266 призначено повторний автоматизований розподіл справи, з підстави ухваленням зборами суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді рішення від 20 лютого 2026 року № 11 "Про визначення Персонального складу судових палат Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду" та введенням до складу судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян судді Дашутіна І. В., що унеможливлює його участь у розгляді справи..
17. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03 березня 2026 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Васильєва І. А., Шишов О. О.
18. Ухвалою Верховного Суду закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд у порядку письмового провадження. 
19. Станом на час розгляду справи відзив на касаційну скаргу не надходив, що не перешкоджає подальшому розгляду у справі. 
IІ. ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
20. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції керувався пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України, та указав, що дії апелянта у вказаній справі (подання апеляційної скарги у останній день строку на апеляційне оскарження без зазначення вимог особи, яка подає апеляційну скаргу та не усунення відповідного недоліку у встановлений судом строк) спрямовані на штучне продовження строку на апеляційне оскарження рішення суду, а тому підстави для поновлення пропущеного строку є неповажними.
21. Також апеляційний суд вважав неповажною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду - надмірне організаційне навантаження на працівників ГУ ДПС у Волинській області. На переконання апеляційного суду такі обставини належать до сфери внутрішньої організації діяльності суб`єкта владних повноважень і не звільняють відповідача від обов`язку належно та своєчасно виконувати процесуальні обов`язки.
IІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
22. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі.
23. За своїм змістом касаційна скарга дублює мотиви, викладені ГУ ДПС у Волинській області у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження. 
24. Так, в обґрунтування вимог касаційної скарги вказує на те, що апеляційним судом безпідставно не враховано поважність обставин пропуску строку на апеляційне оскарження. Наголошує на тому, що первинна апеляційна скарга була подана ним в межах строку на апеляційне оскарження судового рішення. 
Звертає увагу на те, що копію ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху було надіслано в електронний кабінет канцелярії податкового органу, однак документ, був нечитабельний. Відповідно не був у підсистемі Управління документами відкритий та зареєстрований і наданий для роботи. При цьому, вказана ухвала також не надходила на адресу ГУ ДПС у Волинській області, а лише в електронний суд, проте ухвала про повернення апеляційної скарги від 27 листопада 2025 року надійшла представнику апелянта у застосунок «ДІЯ» 27 листопада 2025 року
Позивач наголошує, що Головне управління ДПС у Волинській області є стороною значної кількості судових справ, а з урахуванням суттєвої процесуальної навантаженості на працівників, які здійснюють супроводження справ у судах різних інстанцій, об`єктивно ускладнюється можливість одночасного оперативного відстеження руху процесуальних документів у кожній справі. Водночас після отримання відповідної ухвали суду апеляційної інстанції контролюючий орган у найкоротший строк усунув зазначені недоліки апеляційної скарги. На думку скаржника, наведене свідчить про те, що ГУ ДПС у Волинській області діяло добросовісно, з наміром реалізувати право на апеляційне оскарження та виконати покладений на нього обов`язок щодо захисту податкових інтересів держави, вживаючи всіх залежних від нього заходів та використовуючи передбачені законом процесуальні можливості.
IV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
25. Верховний Суд, переглянувши оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.
26. Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства та гарантується приписами пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України. Проте, дане право підлягає реалізації з дотриманням вимог процесуального законодавства, що виражається в дотриманні форми та змісту апеляційної скарги, термінів її подачі, а також обов`язковому переліку матеріалів, що повинні бути додані до неї, зокрема і документу про сплату судового збору.
27. Право на апеляційне оскарження закріплено також у статті 293 КАС України і реалізується у спосіб подання в установленому порядку апеляційної скарги, форма та зміст якої також визначається процесуальним законом.
28. Вимоги до форми і змісту апеляційної скарги передбачені у статті 296 КАС України, пунктом 1 частини п`ятої якої передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.
29. Механізм реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення врегульовано Главою першою Розділу ІІІ КАС України.
30. Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
31. Відповідно до частини другої статті 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
32. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, встановлених частиною другою статті 299 КАС України (частина третя статті 295 КАС України).
33. Згідно з частиною третьою статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
34. Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
35. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина восьма статті 169 КАС України).
36. У пункті 4 частини першої статті 299 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
37. Тобто, вказаною законодавчою нормою встановлено дві обставини, за яких суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження: якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
38. Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
39. З аналізу вищевикладеного вбачається, що КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин. Суд поновлює або продовжує процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску цього строку (поважність пропуску повинен доводити скаржник).
40. Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
41. Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.
42. Стаття 44 КАС України передбачає обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.
43. З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.
44. Також, слід зазначити те, що при обмеженні, зокрема, апеляційного оскарження судового рішення порушується принцип справедливого та публічного суду, що суперечить Європейській конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, яка ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97.
45. Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення". У справі Bellet v. Fгапсе Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
46. Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
47. Невиконання судом апеляційної інстанції своїх, законодавчо закріплених, обов`язкових повноважень щодо перегляду рішення суду першої інстанції, нівелює можливість у поновлені порушених прав та обмежує право доступу до суду (доступу до суду апеляційної інстанції), яке передбачено Конституцією України та Європейською Конвенцією про захист прав людини і основних свобод.
48. Суд апеляційної інстанції відмовляючи у відкритті апеляційного провадження посилався на те, що наведенні скаржником підстави для поновлення строку апеляційного оскарження є неповажними.
49. З матеріалів справи вбачається, що вперше апеляційну скаргу на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року ГУ ДПС у Волинській області подала 17 жовтня 2025 року, тобто у межах строку, встановленого статтею 295 КАС України. Проте, вказана скарга була оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 КАС України, а саме: не зазначено вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, до суду апеляційної інстанції. Далі, повернення вперше поданої апеляційної скарги було зумовлене невиконанням вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху щодо зазначення вимог особи, яка подає апеляційну скаргу.
50. Так, отримавши копію ухвали про повернення апеляційної скарги 27 листопада 2025 року в електронний кабінет о 21:10, що відповідно до абзацу другого частини шостої статті 251 КАС України вважається її врученням наступного дня - 28 листопада 2025 року, скаржник 04 грудня 2025 року повторно звернувся до Восьмого апеляційного адміністративного суду з виправленою апеляційною скаргою та одночасно подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
51. Колегія суддів ураховує, що повернення вперше поданої апеляційної скарги не позбавляло права скаржника відповідно до вимог статті 169 КАС України на повторне звернення до суду в порядку, встановленому законом, чим скористувався скаржник звернувшись вдруге з апеляційною скаргою в найкоротший термін після повернення апеляційної скарги, а саме на шостий день.
52. Вдруге апеляційна скарга подана відповідачем у максимально короткий строк з моменту повернення попередньо поданої апеляційної скарги, у якій було вказано вимоги особи, яка подає її.
53. Таким чином, Суд звертає увагу на те, що і при первинному зверненні з апеляційною скаргою і вдруге, в діях відповідача убачається сумлінне добросовісне ставлення до наявних у нього до прав і обов`язків, встановлених законом або судом та вчинено усі можливі та залежні від нього дії для вчасного подання апеляційної скарги.
54. Отже висновок суду апеляційної інстанції про неповажність причин пропуску строку звернення скаржника з апеляційною скаргою вдруге є передчасним, що свідчить про відсутність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.
55. У цьому випадку апелянт не допустив необ`єктивного зволікання з поданням другої апеляційної скарги. При цьому пропуск строку на апеляційне оскарження був незначним і перегляд судового рішення суду першої інстанції не порушив би принципу res judicata. При цьому Суд звертає увагу, що вирішення питання щодо поновлення строку звернення зі скаргою, є оціночним поняттям.
56. У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.
57. Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд мав враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду.
58. Ураховуючи повторне подання відповідачем апеляційної скарги у стислі строки після отримання ухвали про повернення вперше поданої апеляційної скарги, усунення виявлених недоліків апеляційної скарги, добросовісну процесуальну поведінку відповідача, а також враховуючи обов`язок суду сприяти учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав з додержанням принципу розумності та пропорційності, висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій конкретній справі не можна вважати таким, що прийнятий із додержанням балансу між метою забезпеченням належної процесуальної поведінки сторони та забезпеченням її права на апеляційне оскарження судового рішення.
59. Указані обставини та докази у їх сукупності свідчать, що в цьому випадку в діях апелянта не вбачається ознак невиправданої бездіяльності чи зловживання процесуальними правами та обов`язками.
60. У зв`язку з викладеним, колегія суддів уважає, що ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження підлягає скасуванню, оскільки судом порушено норми процесуального права, а також принцип рівності сторін, допущено надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права скаржника на судовий захист.
61. Відповідно до частин першої і четвертої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
62. Враховуючи, що порушення норм процесуального права допущено судом апеляційної інстанції, справа підлягає направленню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
На підставі викладеного, керуючись статтями 345, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області задовольнити частково.
Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 січня 2026 року скасувати.
Справу № 140/6274/24 направити для продовження розгляду до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко
Судді І. А. Васильєва
О. О. Шишов