УХВАЛА

04 лютого 2026 року 
м. Київ

справа № 953/10007/23
провадження № 61-4094св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого -	Луспеника Д. Д.,		
суддів:	Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,	Коломієць Г. В., Черняк Ю. В.,	
учасники справи:
позивачка - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2  
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Литвиненко Анна Сергіївна, про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції,
ВСТАНОВИВ: 
У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. 
У січні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. 
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11 червня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнано за 
ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 44,4 кв. м, житловою площею 17,8 кв. м;
Припинено право власності ОСОБА_1 на 1/2 частку автомобіля марки «Kia», модель «Cerato» 2009 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 108 610,00 грн, що дорівнює половині середньо ринкової вартості зазначеного автомобіля.
Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 5 396,30 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
Стягнено з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради витрати за надання копій з матеріалів інвентаризаційної справи у розмірі 337,10 грн. 
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 44,4 кв. м, житловою площею 17,8 кв. м; 1/2 частку квартири, за адресою:АДРЕСА_2 , загальною площею 62,3 кв. м, житловою площею 37,7 кв. м.
Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору у розмірі 5 396,10 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 62,3 кв. м, житловою площею 37,7 кв. м.
У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.
Постановою Харківського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 червня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання особистою приватною власністю квартири, за адресою:АДРЕСА_2 , загальною площею 62,3 кв. м, житловою площею 37,7 кв. м; у частині задоволення позовних вимог зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частку квартири, за адресою:АДРЕСА_2 , загальною площею 62,3 кв. м, житловою площею 37,7 кв. м, та визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку зазначеної квартири; в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат зі сплати судового збору у розмірі 5 396,30 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про задоволення позову. 
Визнано особистою приватною власністю ОСОБА_1 квартиру, що знаходиться за адресою:АДРЕСА_2 , загальною площею 62,3 кв. м, житловою площею 37,7 кв. м.
У задоволенні вимог зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою:  АДРЕСА_2 , загальною площею 62,3 кв. м, житловою площею 37,7 кв. м, та визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку зазначеної квартири відмовлено.
Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 11 871,62 грн.
Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 15 000,00 грн.
У березні 2025 року ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат 
Литвиненко А. С., звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 

Ухвалою Верховного Суду від 06 травня 2025 року (після усунення 
недоліків) відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою 
 ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Литвиненко А. С., на постанову Харківського апеляційного суду від 13 лютого 2025 року з підстав, визначених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України; витребувано із Київського районного суду м. Харкова матеріали цивільної справи № 953/10007/23; надано учасникам справи строк для подання відзиву. 
У червні 2025 року матеріали справи № 953/10007/23 надійшли до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 26 січня 2026 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 04 лютого 2025 року.
Матеріали касаційного провадження містять клопотання ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Литвиненко А. С., у якому він просить надати можливість його представнику брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.
Із приводу зазначеного клопотання  ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Литвиненко А. С., Верховний Суд зазначає таке.
Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилося у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачили відповідні юридичні норми (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Zhuk v. Ukraine» від 21 жовтня 2010 року).
Згідно з частиною першою статті 400 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені 
в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції 
в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. 
Оскільки колегією суддів Верховного Суду не приймалося рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається учасникам справи у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Зважаючи на те, що ухвалою Верховного Суду від 26 січня 2026 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін 
на 04 лютого 2026 року, відомості про що було розміщено на офіційному веб-порталі судової влади України, відсутні підстави для задоволення клопотання заявника про надання його представнику можливості брати участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції. 
Керуючись частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання  ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Литвиненко Анна Сергіївна, про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференціївідмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий	Д. Д. Луспеник   	
Судді:	І. Ю. Гулейков   	
	Г. В. Коломієць   	
	Р. А. Лідовець   	
	Ю. В. Черняк