УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

09 березня 2026 року 

м. Київ

справа №620/830/25

адміністративне провадження №К/990/3625/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Єзерова А.А., суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2025 у справі №620/830/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
У січні 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив: 
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо оформлення та подання до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності позивача;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 оформити та подати до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності військовослужбовцю.
Чернігівський окружний адміністративний суд рішенням від 09.04.2025 у задоволенні позову відмовив.
Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 24.12.2025 апеляційну скаргу позивача залишив без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 змінив з урахуванням викладених у цій постанові мотивів.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, позивач оскаржив їх у касаційному порядку, просив скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Верховний Суд ухвалою від 06.02.2026 касаційну скаргу позивача залишив без руху та надав скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: надати до суду касаційної інстанції документ про сплату судового збору на суму 1937,92 грн, або надати документ, який підтверджує наявність пільг встановлених законом для звільнення від сплати такого; конкретизувати підстави касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України у взаємозв`язку із пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України з їх належним обґрунтуванням
13.02.2026 через систему «Електронний суд» до Верховного Суду на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 06.02.2026 від скаржника надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги.
У заяві скаржник просить звільнити його від сплати судового збору відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI), оскільки є особою з інвалідністю 2 групи внаслідок війни, на підтвердження надає, зокрема, завірену копію пенсійного посвідчення від 13.12.2023 № НОМЕР_2 , в якій зазначено, що заявник є інвалідом 2 групи внаслідок війни.
Вирішуючи наведену заяву, колегія суддів виходить з наступного.
Так колегія суддів зазначає, що за змістом частин першої, другої статті 132 КАС України судовий збір входить до складу судових витрат, а його розмір та порядок сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом №3674-VI.
Відповідно до статті 1 Закону №3674-VI судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Таким чином, судовий збір - це обов`язковий грошовий платіж на користь суду за розгляд справи в суді або за окремі процесуальні дії, вчинені судом. Метою запровадження судового збору є, зокрема, встановлення законодавчого обмежувального заходу для регулювання доступу до суду, а також захист суду від перенавантаження у зв`язку із поданням необґрунтованих або безпідставних позовів та апеляційних і касаційних скарг.
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону №3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Зі змісту позовних вимог вбачається, що позовні вимоги стосуються оформлення документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності військовослужбовцю. Тобто, спір у цій справі стосується соціальних прав позивача.
Встановивши обставини та дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку, що заява про звільнення від сплати судового збору є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки позивач є особою з інвалідністю II групи, а предмет спору стосується захисту його соціальних прав.
Дослідивши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
Розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Як на підставу касаційного оскарження скаржник посилається на положення пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, яке передбачає, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
На обґрунтування цієї підстави скаржник покликається на відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо застосування положення статті 16, 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № № 2011-XII), пунктів 12-13 про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2013 №975 (далі - Порядок №975) та пунктів 4.7 - 4.9 Положення Міністерстві оборони України про організацію роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у ЗСУ, та членів їх сімей» від 14.08.2014 №530 (далі - Положення № 530) щодо невиконання військовою частиною обов`язку через відсутність об`єктивної можливості здійснити первинний розгляд документів та складення відповідного подання.
У касаційній скарзі скаржник окрім наведеного покликається на підпункти «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України і зауважує, що ця справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для позивача як особи з інвалідністю.
Наведені скаржником аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави на яких подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів вважає за необхідне здійснити касаційний перегляд судових рішень попередніх інстанцій у цій справі.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Перешкоди для прийняття касаційної скарги до провадження Верховним Судом та відкриття касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328, 329, 330, 334 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2025 у справі №620/830/25.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2025 у справі №620/830/25.
Витребувати із Чернігівського окружного адміністративного суду справу №620/830/25.
Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги.
Установити десятиденний строк з моменту отримання учасниками справи цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу. 
Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та долучених до нього документів іншим учасникам справи.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб