ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року 
м. Київ

cправа № 911/2650/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Власова Ю. Л. - головуючого, Булгакової І. В., Малашенкової Т. М.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Афіна групп"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08 грудня 2025 року (колегія суддів: Пантелієнко В.О., Доманська М.Л., Козир Т.П.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Афіна групп"
до 1) Управління містобудування та архітектури Броварської міської ради, 2) Житлово-будівельного кооперативу "Діамант", 3) Державної інспекції архітектури та містобудування України, 4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсалпроектсервіс"
про припинення порушення авторських прав.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Афіна групп" (далі - ТОВ "Афіна групп", позивач, заявник, скаржник) звернулося до суду із позовною заявою до Управління містобудування та архітектури Броварської міської ради (далі - Управління містобудування, відповідач-1), Житлово-будівельного кооперативу "Діамант" (далі - ЖБК "Діамант", відповідач-2), Державної інспекції архітектури та містобудування України (далі - ДІАМ, відповідач-3) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсалпроектсервіс" (далі - ТОВ "Універсалпроектсервіс", відповідач-4) про припинення порушення авторських прав, в якій позивач просить суд зобов`язати ДІАМ внести до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (далі - ЄДЕССБ) інформацію про ТОВ "Афіна групп" як про:

- автора проекту об`єкту будівництва, визначеного Дозволом на виконання будівельних робіт від 24 квітня 2008 року №204/04-03/08 (далі - Дозвіл на будівництво);

- генерального підрядника об`єкта будівництва, визначеного Дозволом на будівництво;

- суб`єкта, що здійснює авторський нагляд за об`єктом будівництва, визначеного Дозволом на будівництво.

2. Також ТОВ "Афіна групп" подало до місцевого суду заяву про забезпечення позову, в якій просило:

- вжити захід забезпечення позову, передбачений пунктом 2 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а саме, заборонити ЖБК "Діамант", Управлінню містобудування вчиняти будь-які дії, пов`язані із внесенням будь-яких змін та/або будь-якої інформації до ЄДЕССБ стосовно об`єкта будівництва MU01:2600-4888-0461-5732 згідно з Дозволом на будівництво на земельній ділянці з кадастровим номером 3210600000:01:063:0772;

- вжити захід забезпечення позову, передбачений пунктом 10 частини першої статті 137 ГПК України, а саме, заборонити ДІАМ проводити будь-які реєстраційні дії та вносити зміни до будь-якої інформації, що міститься на Порталі ЄДЕССБ стосовно об`єкта будівництва MU01:2600-4888-0461-5732, на який було видано Дозвіл на будівництво на земельній ділянці з кадастровим номером 3210600000:01:063:0772.

3. Заява ТОВ "Афіна групп" про забезпечення позову обґрунтована тим, що останнє у червні 2019 року на підставі договору про передачу (відчуження) авторських майнових прав набуло авторські майнові права на проект об`єкта будівництва "Будівництво багатоквартирного житлового комплексу по вул. Київська 5-го мікрорайону IV житлового району м. Бровари Київської області" (далі також - Об`єкт). У липні 2019 року внесено зміни у Дозвіл на будівництво про те, що авторський нагляд за Об`єктом здійснює П`ятикоп Андрій Павлович, а підрядником Об`єкта є ТОВ "Афіна групп".

У 2019 році були внесені зміни до містобудівних умов та обмежень №4 від 22 лютого 2016 року щодо забудови земельної ділянки (Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, 5-й мікрорайон IV житлового району): №121-М від 03 липня 2019 року, №238-М від 26 листопада 2019 року, №273-М від 12 грудня 2019 року та №303-М від 21 грудня 2019 року; також було відкореговано проект на Об`єкт у зв`язку зі зміною ТЕП та поверховості Об`єкта, назви секцій та черги вводу в експлуатацію. Наказом Управління містобудування №216-А від 25 листопада 2019 року Об`єкту будівництва "Будівництво багатоквартирного житлового комплексу" по вул. Київській у 5-му мікрорайону IV житлового району м. Бровари Київської області" на земельній ділянці з кадастровим номером 3210600000:00:063:0982 присвоєно адресу: Україна, Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 261. Відповідно до експертного звіту №260/12/19 від 21 грудня 2019 року Замовником будівництва є Товариство з обмеженою відповідальністю "Будстандартінжиніринг" (далі - ТОВ "Будстандартінжиніринг"), генеральним проектувальником є ТОВ "Афіна групп". До реєстру ДІАМ внесено інформацію, що ТОВ "Афіна групп" є проектувальником Об`єкта станом на грудень 2019 року.

20 січня 2020 року ДІАМ видала сертифікат серії ІУ №163200201087, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом Об`єкта (черги, окремого пускового комплексу) проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації, а саме: "Будівництво багатоповерхового житлового комплексу по вул. Київській, 261 в м. Бровари, Київської області" Черга №4 (житловий будинок №8, житловий будинок №9 та Каналізаційна насосна станція)"; замовником Об`єкта є ТОВ "Будстандартінжиніринг", генеральним проектувальником (проектувальником) є ТОВ "Афіна групп", генеральним підрядником (підрядником) є ТОВ "Афіна групп".

Однак 22 травня 2020 року Броварська міська рада прийняла рішення №1876-75-07, яким відмовила ТОВ "Будстандартінжиніринг" у поновленні договору оренди земельної ділянки площею 2,8837 га, кадастровий номер 3210600000:00:063:0982, надала вказану земельну ділянку у постійне користування Управлінню будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та транспорту Броварської міської ради Київської області та надала згоду на поділ цієї земельної ділянки. В результаті поділу утворились 3 земельні ділянки, зокрема, одна з них площею 2, 4382 га має кадастровий номер 3210600000:01:063:0772 та перебуває у постійному користуванні Управління будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та транспорту Броварської міської ради Київської області.

Рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради від 07 липня 2020 року № 505 функції замовника на Об`єкт передано Управлінню будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та транспорту Броварської міської ради Київської області; при цьому сам Об`єкт перейменовано на "Нове будівництво багатоквартирного житлового комплексу" по вул. Київській, 261 в м. Бровари Київської області, про що було повідомлено ДІАМ, водночас відомості про генерального підрядника Об`єкта не змінювалися.

Однак, як стверджує заявник, 04 травня 2023 року з Порталу ЄДЕССБ зникла інформація про те, що в Об`єкта будівництва є генеральний підрядник, відомості про статус ТОВ "Афіна груп" зникли, при цьому у розділі "зміни в дозвільному документі" відсутні відомості про те, на якій підставі було виключено інформацію про ТОВ "Афіна групп" як про генерального підрядника Об`єкта. Також було виключено інформацію про те, що проектувальником та автором проекту на Об`єкт є ТОВ "Афіна групп", а відомості про те, на якій підставі було виключено таку інформацію - відсутні.

Наказом Управління містобудування від 05 лютого 2024 року присвоєно адресу Об`єкту будівництва "Будівництво багатоквартирного житлового комплексу по вул. Київській в 5-му мікрорайоні IV житлового району м. Бровари Київської області" у складі трьох багатоквартирних житлових будинків по вул. Київській, 261 в м. Бровари на земельній ділянці з кадастровим номером 3210600000:01:063:0772: "Україна, Київська обл., Броварський район, Броварська територіальна громада, м. Бровари, вул. Київська, будинок 263".

У подальшому Управлінням містобудування були затверджені містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва MU01:2600-4888-0461-5732 "Нове будівництво багатоповерхового житлового комплексу по вул. Київській, 263 м. Бровари Броварського району Київської області" на земельній ділянці з кадастровим номером 3210600000:01:063:0772 (замовники: Управління будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та транспорту Броварської міської ради Київської області, ЖБК "Діамант"). Рішенням Виконавчого комітету Броварської міської ради № 882 від 30 липня 2024 року функції замовника в частині виконання проектних робіт за вказаним об`єктом надано ЖБК "Діамант".

28 травня 2025 року заявник дізнався, що на Об`єкт було зареєстровано новий проект, генпроектувальником якого виступає ТОВ "Універсалпроектсервіс". А станом на 08 серпня 2025 року на Порталі ЄДЕССБ міститься інформація про те, що майнові права на проектну документацію (право змінювати проектну документацію) належать Замовнику, тобто авторські права на проект належать вже ЖБК "Діамант".

4. У заяві про забезпечення позову ТОВ "Афіна групп" стверджує, що єдиним автором проекту, єдиним генеральним підрядником та суб`єктом, що здійснює авторський нагляд за Об`єктом станом на сьогодні є ТОВ "Афіна групп", а тому дія з виключення/невнесення інформації про ТОВ "Афіна групп" з/до Порталу ЄДЕССБ є незаконною та протиправною, а також такою, що порушує авторські права ТОВ "Афіна групп". 

На думку заявника, відповідачі у справі цілеспрямовано продовжують вчиняти протиправні дії, спрямовані на порушення авторських прав ТОВ "Афіна групп" щодо Об`єкта, видаючи той же проект на той же об`єкт будівництва за власний "новий", що не відповідає дійсності, та продовжують вчиняти дії, пов`язані з проведенням реєстрації змін містобудівної документації, зміною проекту тощо. Лише за останній період відповідачі внесли зміни про адресу Об`єкта, і до закінчення розгляду справи можуть внести ще безліч змін щодо Об`єкта, що ускладнить відновлення інформації про те, що авторські права на Об`єкт належать позивачу.

5. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19 вересня 2025 року заяву ТОВ "Афіна групп" про забезпечення позову задоволено повністю.

6. Суд першої інстанції встановив, що заявник набув авторських майнових прав на проект Об`єкта будівництва (будівництво багатоповерхового житлового комплексу по вул. Київська, 261 в м. Бровари Київської області), а у липні 2019 року внесені зміни у Дозвіл на будівництво про те, що авторський нагляд за Об`єктом здійснює П`ятикоп Андрій Павлович, а підрядником Об`єкта є заявник.

04 травня 2023 року з Порталу ЄДЕССБ виключено інформацію про те, що в Об`єкта будівництва є генеральний підрядник, відомості про статус ТОВ "Афіна груп" виключені, а у розділі "зміни в дозвільному документі" відсутні відомості про те, на якій підставі було виключено інформацію про ТОВ "Афіна групп" як про генерального підрядника Об`єкта. Також було виключено інформацію про те, що проектувальником та автором проекту на Об`єкт є ТОВ "Афіна групп", а відомості про те, на якій підставі було виключено таку інформацію - відсутні.

05 лютого 2024 року Управління містобудування наказом № 24-А затвердило рішення про присвоєння адреси об`єкту незавершеного будівництва "Нове будівництво багатоквартирного житлового комплексу" на земельній ділянці з кадастровим номером 3210600000:01:063:0772: "Україна, Київська область, Броварський район, Броварська територіальна громада, м. Бровари, вулиця Київська, будинок 263".

10 травня 2024 року Управління містобудування наказом № 82-М затвердило містобудівні умові та обмеження для проектування об`єкта будівництва MU01:2600-4888-0461-5732 "Нове будівництво багатоповерхового житлового комплексу по вул. Київській, 263, м. Бровари Броварського району Київської області" на земельній ділянці з кадастровим номером 3210600000:01:063:0772, замовники: Управління будівництва, житлово-комунального господарства, інфраструктури та транспорту Броварської міської ради Броварського району Київської області та ЖБК "Діамант".

30 липня 2024 року виконавчим комітетом Броварської міської ради Київської області ухвалено рішення № 882 "Про надання функцій замовника ЖБК "Діамант", відповідно до якого функції замовника в частині виконання проектних робіт надано ЖБК "Діамант" по об`єкту "Нове будівництво багатоповерхового житлового комплексу".

7. Суд першої інстанції виснував, що за час, поки відомості про заявника, як генерального проектувальника та генерального підрядника в ЄДЕССБ стосовно Об`єкта будівництва MU01:2600-4888-0461-5732 були виключені, відповідачами було внесено численні зміни щодо Об`єкта, замовників будівництва, адреси будівництва тощо.

При цьому за інформацією заявника станом на дату подання цієї позовної заяви будівництво 4, 5 та 6 секцій (5-та черга будівництва) Об`єкта не завершено та такі секції не введено в експлуатацію. Заявник зазначає, що його проект поширює свою дію й на вказані вище секції Об`єкта, однак для того аби розробити новий проект на будівництво та змінити замовника, генпроектувальника 4, 5 та 6 секцій Об`єкт було перейменовано в MU01:2600-4888-0461-5732 "Нове будівництво багатоповерхового житлового комплексу по вул. Київській, 263, м. Бровари Броварського району Київської області" на земельній ділянці з кадастровим номером 3210600000:01:063:0772 і створено "новий об`єкт".

8. Враховуючи предмет спору, наведені заявником обставини на підтвердження своїх вимог за заявою, з метою об`єктивного, всебічного та повного розгляду справи суд першої інстанції вважав за можливе задовольнити заяву ТОВ "Афіна групп" про забезпечення позову. Суд зазначив, що встановлені ним обставини свідчать, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить/унеможливить поновлення прав та/або законних інтересів позивача у разі задоволення позову.

9. При цьому, дослідивши збалансованість інтересів сторін, суд першої інстанції дійшов висновку, що застосування вищезгаданих заходів забезпечення позову не призводить до втручання у звичайну господарську діяльність Управління містобудування, ЖБК "Діамант", ДІАМ та ТОВ "Універсалпроектсервіс", а лише запроваджує тимчасові обмеження, існування яких дозволяє створити належні умови для запобігання перешкод у виконані рішення суду у разі задоволення позовних вимог та належному захисті та відновленні порушеного права.

Зміст оскаржуваного судового рішення

10. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08 грудня 2025 року апеляційну скаргу ЖБК "Діамант" задоволено; ухвалу Господарського суду міста Києва від 19 вересня 2025 року скасовано; прийнято нове рішення, яким відмовлено ТОВ "Афіна групп" у задоволенні заяви про забезпечення позову.

11. Суд апеляційної інстанції вважав, що позовні вимоги у справі стосуються лише зобов`язання щодо внесення інформації про ТОВ "Афіна групп" до ЄДЕССБ, а заходи забезпечення позову стосуються заборони відповідачам внесення будь-якої інформації та будь-яких реєстраційних дій до ЄДЕССБ.

12. Також апеляційний суд виснував, що заходи забезпечення, вжиті місцевим судом, не відповідають умовам співмірності, оскільки заборонивши ЖБК "Діамант" внесення будь-якої інформації до ЄДЕССБ та відповідно заборонивши ДІАМ проводити будь-які реєстраційні дії в ЄДЕССБ з будівництва, яке веде ЖБК "Діамант", фактично відбулося протиправне втручання в діяльність ЖБК "Діамант" щодо здійснення будівельних робіт та спорудження багатоквартирних будинків.

13. На переконання апеляційного суду, місцевим судом в ухвалі від 19 вересня 2025 року не було обґрунтовано необхідність вжиття заходів забезпечення позову, а саме, в чому полягає ризик невиконання рішення суду в майбутньому та можливі порушення прав позивача за захистом яких він звернувся.

14. З урахуванням наведеного колегія суддів апеляційного суду вважала, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про задоволення заяви ТОВ "Афіна групп" про забезпечення позову, оскільки висновки, викладені в ухвалі від 19 вересня 2025 року, не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, що є підставою для її скасування.

Рух справи в суді касаційної інстанції

15. 05 січня 2026 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ "Афіна групп" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08 грудня 2025 року у справі №911/2650/25.

16. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 січня 2026 року для розгляду зазначеної касаційної скарги визначено колегію суддів у складі: Власов Ю. Л. - головуючий, Булгакова І. В., Малашенкова Т. М.

17. Ухвалою від 21 січня 2026 року Верховний Суд касаційну скаргу ТОВ "Афіна групп" залишив без руху, скаржнику надано строк для усунення недоліків. Скаржник усунув недоліки, допущені у касаційній скарзі.

18. Ухвалою Верховного Суду від 09 лютого 2026 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Афіна групп" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08 грудня 2025 року у справі №911/2650/25, постановлено здійснити перегляд зазначеного судового рішення у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

19. У зв`язку із направленням судді Малашенкової Т. М. для участі у роботі ХХ чергового з`їзду суддів України, з метою дотримання принципу незмінності колегії суддів при розгляді справи цю справу розглянуто у розумні строки.

Позиція скаржника

20. ТОВ "Афіна групп" у касаційній скарзі просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 08 грудня 2025 року у справі №911/2650/25, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 19 вересня 2025 року залишити в силі. 

21. Скаржник посилається на те, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував частину п`яту статті 137 ГПК України, взявши до уваги висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справах, що належать до категорії корпоративних спорів, тому не підлягали застуванню при вирішенні спірного питання у цій справі (а саме, висновки про те, що заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників (акціонерів) юридичної особи; під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору). Натомість висновки Верховного Суду щодо застосування статті 137 ГПК України у правовідносинах, подібних до цієї справи, відсутні. Верховним Судом не вирішувалось питання щодо законності вжиття заходів забезпечення позову у вигляді встановлення заборони ДІАМ проводити будь-які реєстраційні дії та вносити зміни до будь-якої інформації, що міститься на Порталі ЄДЕССБ стосовно об`єкта будівництва. 

22. Також, на переконання скаржника, апеляційним судом не враховано, що наявність заборони на внесення змін чи вчинення реєстраційних дій жодним чином не впливало на можливість ведення господарської діяльності ЖБК "Діамант", а тому не обмежувало будь-яких прав у сфері господарської діяльності. Жодного блокування господарської діяльності інших учасників справи не відбулося тому що, зокрема, ЖБК "Діамант" отримав новий дозвіл на будівництво та повноцінно продовжує вести будівельну діяльність, незважаючи на наявність судового спору.

23. ТОВ "Афіна групп" стверджує, що апеляційний господарський суд, вирішуючи питання забезпечення позову у справі №911/2650/25, порушив приписи статті 269 ГПК України, оскільки не дослідив зібрані у справі докази, внаслідок чого дійшов неправильних висновків про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

24. Зокрема, ТОВ "Афіна групп" було наведено та належними доказами підтверджено факти вчинення незаконних реєстраційних дій щодо авторства скаржника на проект будівництва, однак апеляційний суд цього не врахував.

25. Крім того, скаржник звертає увагу, що незважаючи на постановлення Господарським судом міста Києва ухвали від 19 вересня 2025 року, ДІАМ 23 вересня 2025 року протиправно провела реєстрацію видачі дозволу на виконання будівельних робіт, реєстраційний номер в ЄДЕССБ ІУ013250919812, містобудівні умови та обмеження № MU01:2600-4888-0461-5732, земельна ділянка з кадастровим номером: 3210600000:01:063:0772. ЖБК "Діамант" та Управління містобудування, зловживаючи своїм статусом замовників, подали до ДІАМ заяву про скасування Дозволу на будівництво, а ДІАМ цей дозвіл скасувала та 23 вересня 2025 року (тобто, коли вже були вжиті заходи забезпечення позову) видала новий дозвіл на виконання будівельних робіт на фактично той же об`єкт, що споруджується на тій же земельній ділянці, з використанням тих же містобудівних умов та обмежень, а також з використанням проекту будівництва, що повністю скопійований з проекту, який належить ТОВ "Афіна групп". Таким чином, ЖБК "Діамант" та ДІАМ були вчинені умисні дії, спрямовані на унеможливлення поновлення прав ТОВ "Афіна групп", оскільки ЖБК "Діамант" та Управління містобудування отримали новий дозвіл на будівництво.

Позиція відповідача-2

26. ЖБК "Діамант" у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 08 грудня 2025 року у справі №911/2650/25 - без змін.

Позиція відповідача-3

27. ДІАМ у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 08 грудня 2025 року у справі №911/2650/25 - без змін.

28. З-поміж іншого, відповідач-3 зауважує, що в ухвалі суду першої інстанції про забезпечення позову немає посилань на очевидну протиправність рішень ДІАМ і відповідні обставини судом не встановлені; ухвала також не містить жодного доводу про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Сама лише незгода заявника із діями/рішеннями ДІАМ та звернення до суду з позовом про визнання їх протиправними ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову. Крім того, саме замовник обирає генерального підрядника, безвідносно до того, хто є автором проекту будівництва, тому навіть задоволення позовних вимог, на переконання відповідача-3, не призведе до того, що позивач отримає право на здійснення будівельних робіт.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

29. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

30. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

31. Предметом касаційного оскарження є постанова Північного апеляційного господарського суду від 08 грудня 2025 року у справі №911/2650/25, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову та відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

32. Окремо колегія суддів Верховного Суду звертає увагу на положення статті 287 ГПК України, відповідно до яких, зокрема, учасники справи мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову після їх перегляду в апеляційному порядку, ухвали суду апеляційної інстанції щодо забезпечення позову (пункти 2, 3 частини першої цієї статті), при цьому підставами касаційного оскарження таких судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (абзац другий частини другої статті 287 ГПК України).

33. Частина друга статті 287 ГПК України визначає і розмежовує підстави оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України (зокрема, судових рішень, ухвалених за результатами вирішення спору по суті), та підстави оскарження судових рішень, визначених пунктами 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України (зокрема, які стосуються вирішення процесуальних питань під час розгляду справи).

Колегія суддів Верховного Суду підкреслює, що в абзаці першому частини другої статті 287 ГПК України названі виключні підстави оскарження у касаційному порядку судових рішень, вказаних у пунктах 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України, і ці підстави не перевіряються судом касаційної інстанції під час розгляду касаційних скарг на судові рішення, вказані у пунктах 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України, оскільки можлива підстава їх касаційного оскарження зазначена в абзаці другому частини другої статті 287 ГПК України.

34. Отже, під час перегляду постанови Північного апеляційного господарського суду від 08 грудня 2025 року у справі №911/2650/25, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції про вжиття заходів забезпечення позову та відмовлено у вжитті заходів забезпечення позову, суд касаційної інстанції не досліджує наявність та обґрунтованість підстав касаційного оскарження, визначених пунктами 1, 3 абзацу першого статті 287 ГПК України (щодо правильності застосування апеляційним судом висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах), на які посилається скаржник, оскільки вказані підстави не передбачені законодавством для касаційного оскарження відповідного судового рішення.

35. Перевіряючи правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні оскаржуваного судового рішення, Верховний Суд зазначає таке.

36. Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

37. Відповідно до статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 137 ГПК України).

38. Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту. Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Близькі за змістом висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/19256/16, від 14 травня 2018 року у справі № 910/20479/17, від 14 червня 2018 року у справі № 916/10/18, від 23 червня 2018 року у справі № 916/2026/17, від 16 серпня 2018 року у справі № 910/5916/18, від 11 вересня 2018 року у справі № 922/1605/18, від 14 січня 2019 року у справі № 909/526/18, від 21 січня 2019 року у справі № 916/1278/18, від 25 січня 2019 року у справі № 925/288/17, від 26 вересня 2019 року у справі № 904/1417/19 тощо.

39. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17.

40. Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Однак заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову на забезпечення якого подана відповідна заява, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового акта, постановленого у саме у цій справі, оскільки метою вжиття заходів до забезпечення позову є запобігання утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи у якій було подано позов, в разі його задоволення, а не будь-якого рішення, ухваленого судом у іншій справі. З наведеного слідує, що не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у прямій залежності від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору.

41. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Відповідні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі №910/1200/20.

42. За змістом статті 136 ГПК України обґрунтування щодо необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Близькі за змістом висновки викладені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21 січня 2019 року у справі № 902/483/18, від 28 серпня 2019 року у справі №910/4491/19, від 12 травня 2020 року у справі № 910/14149/19, від 13 січня 2020 року у справі №922/2163/17.

43. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

44. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2024 року у справі № 754/5683/22 зазначено, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду із заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

45. Як встановлено судами попередніх інстанцій, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідачів про припинення порушення його авторських прав шляхом зобов`язання ДІАМ внести до ЄДЕССБ інформацію про позивача як про автора проекту, генерального підрядника та суб`єкта, що здійснює авторський нагляд за Об`єктом будівництва. За твердженням позивача, відповідна інформація протиправно зникла з Порталу ЄДЕССБ у зв`язку із незаконними діями відповідачів.

46. Отже, позивач звернувся до суду з позовною вимогою немайнового характеру. Відтак, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

47. Питання щодо задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у частині другій статті 136 ГПК України. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 ГПК України).

48. Як встановлено господарськими судами, заявник звернувся із заявою про забезпечення позову, в якій просив, зокрема, заборонити чинним замовникам будівництва Об`єкта (відповідачам 1 і 2) вчиняти будь-які дії, пов`язані із внесенням будь-яких змін та/або будь-якої інформації до ЄДЕССБ стосовно Об`єкта будівництва, а також заборонити ДІАМ (відповідачу-3) проводити будь-які реєстраційні дії та вносити зміни до будь-якої інформації, що міститься на Порталі ЄДЕССБ стосовно Об`єкта будівництва.

49. Обґрунтовуючи вказану заяву, позивач зазначав, що відповідачі у справі цілеспрямовано продовжують вчиняти протиправні дії, спрямовані на порушення авторських прав ТОВ "Афіна групп" щодо Об`єкта, видаючи той же проект на той же Об`єкт будівництва за власний "новий", що не відповідає дійсності, та продовжують вчиняти дії, пов`язані з проведенням реєстрації змін містобудівної документації, зміною проекту, зміною адреси тощо, і до закінчення розгляду справи можуть внести ще безліч змін щодо Об`єкта, що ускладнить відновлення інформації про те, що авторські права на Об`єкт належать позивачу.

50. Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що станом на дату подання позовної заяви будівництво 4, 5 та 6 секцій (5-та черга будівництва) Об`єкта не завершено, за твердженням заявника, його проект поширює свою дію й на вказані вище секції Об`єкта, однак відповідачі, порушуючи його авторські права щодо Об`єкта, видають той же проект на той же Об`єкт будівництва за власний "новий", вчиняють дії, пов`язані з проведенням реєстрації змін містобудівної документації, зміною проекту, зміною адреси тощо, і до закінчення розгляду справи можуть внести ще інші зміни щодо Об`єкта. У зв`язку із цим суд першої інстанції вважав за можливе задовольнити заяву ТОВ "Афіна групп" про забезпечення позову, оскільки вважав, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить/унеможливить поновлення прав та/або законних інтересів позивача у разі задоволення позову.

51. Апеляційний господарський суд, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції про задоволення позову, зазначив, що позовні вимоги у справі стосуються лише зобов`язання щодо внесення інформації про ТОВ "Афіна групп" до ЄДЕССБ (яка, на переконання позивача, була протиправно вилучена). Натомість заходи забезпечення позову, вжиті місцевим судом, стосуються заборони ЖБК "Діамант" вносити будь-яку інформації до ЄДЕССБ та заборони ДІАМ проводити будь-які реєстраційні дії в ЄДЕССБ по будівництву, яке веде ЖБК "Діамант". На переконання апеляційного суду, фактично відбулося протиправне втручання в діяльність ЖБК "Діамант" щодо здійснення будівельних робіт та спорудження багатоквартирних будинків. Заходи забезпечення позову не відповідають умовам співмірності.

52. Також суд апеляційної інстанції зауважив, що місцевим судом в ухвалі від 19 вересня 2025 року не було обґрунтовано необхідність вжиття заходів забезпечення позову, а саме, в чому полягає ризик невиконання рішення суду в майбутньому та можливі порушення прав позивача за захистом яких він звернувся. З урахуванням наведеного колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необґрунтованість ухвали місцевого господарського суду про вжиття заходів забезпечення позову та необхідність її скасування у зв`язку з відсутністю належних правових підстав для задоволення відповідної заяви позивача.

53. Переглядаючи постанову суду апеляційної інстанції від 08 грудня 2025 року у контексті доводів касаційної скарги та наведених вище висновків Верховного Суду щодо загальних правил вжиття заходів забезпечення позову, колегія суддів Верховного Суду відзначає, що відповідно до обставин справи, наведених в ухвалі Господарського суду міста Києва від 19 вересня 2025 року та у постанові Північного апеляційного господарського суду від 08 грудня 2025 року, позивач у 2019 році набув авторських майнових прав на проект Об`єкта будівництва, виконував функції генерального проектувальника (проектувальника), генерального підрядника (підрядника) Об`єкта. У 2023 році з Порталу ЄДЕССБ зникла інформація про статус ТОВ "Афіна груп" щодо Об`єкта будівництва. У подальшому відповідачами було зареєстровано на Об`єкт новий проект, зазначено, що майнові права на проектну документацію (право змінювати проектну документацію) належать вже ЖБК "Діамант", відбулася зміна адреси, тощо. Наразі будівництво Об`єкта триває. На переконання позивача, дії щодо виключення інформації про ТОВ "Афіна групп" стосовно Об`єкта будівництва з ЄДЕССБ є протиправними.

54. Таким чином, стверджуване порушення прав позивача (виключення інформації про нього з ЄДЕССБ), за відновленням яких він звернувся до суду, відбулося у 2023 році. Зазначаючи про те, що відповідачі продовжують вчиняти дії, спрямовані на зміну проектної документації, зміну адреси тощо, позивач чітко не зазначає, яким чином такі дії відповідачів, за умови, що вони триватимуть і надалі, можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

55. Місцевий господарський суд також не дослідив цих обставин. Тому суд апеляційної інстанції правильно звернув увагу на те, що ЖБК "Діамант" як замовник об`єкта будівництва здійснює будівельні роботи та споруджує багатоквартирні будинки. Заборонивши ЖБК "Діамант" внесення будь-якої інформації до ЄДЕССБ та відповідно заборонивши ДІАМ проводити будь-які реєстраційні дії в ЄДЕССБ по будівництву, яке веде ЖБК "Діамант", суд фактично втрутився в господарську діяльність ЖБК "Діамант", тобто, вжив заходи забезпечення позову, які не є співмірними заявленим позовним вимогам, при тому, що позивачем не обґрунтовано та не доведено, щодо невжиття таких заходів може ускладнити / унеможливити виконання рішення суду / ефективний захист порушених прав позивача.

56. Виходячи із доводів позивача, станом на час звернення до суду із позовною заявою та заявою про забезпечення позову Об`єкт будівництва, щодо якого позивач, за його твердженням, володіє авторськими майновими правами, уже мав інші назву, адресу та кадастровий номер земельної ділянки. Позивач у заяві про забезпечення позову посилався на необхідність припинення протиправних дій відповідачів, спрямованих на порушення авторських прав позивача та пов`язаних з проведенням реєстрації змін містобудівної документації, зміною проекту тощо. При цьому позивач вказував, що будівництво Об`єкта відповідачами триває, та в межах цієї справи не заявляв вимог, будь-яким чином пов`язаних з припиненням / зупиненням діяльності відповідачів, пов`язаної із будівництвом Об`єкта.

57. Верховний Суд також враховує, що позовні вимоги у справі стосуються лише зобов`язання щодо внесення інформації про ТОВ "Афіна групп" до ЄДЕССБ (яка, на переконання позивача, була протиправно вилучена). Водночас, заходи забезпечення позову, вжиті місцевим судом, стосуються заборони ЖБК "Діамант" вносити будь-яку інформації до ЄДЕССБ та заборони ДІАМ проводити будь-які реєстраційні дії в ЄДЕССБ по будівництву, яке веде ЖБК "Діамант". На переконання колегії суддів Верховного Суду, вимога щодо співмірності заходів забезпечення позову заявленим у цій справі позовним вимогам у цьому випадку не додержана.

58. Також позивач не зазначив, як саме заходи забезпечення позову, про вжиття яких він просить, забезпечать фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а невжиття цих заходів може утруднити чи унеможливити виконання, тобто, яким чином внесення наступних додаткових змін ускладнить відновлення інформації в ЄДЕССБ (порівняно з тими змінами, що уже існували на час подання позову) про те, що авторські права на Об`єкт будівництва належать позивачу.

59. Як було зазначено вище, заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення у разі задоволення позову. 

60. Перевіривши постанову суду апеляційної інстанції від 08 грудня 2025 року у контексті здійснення правильного правозастосування статей 136, 137 ГПК України, колегія суддів Верховного Суду погоджується зі здійсненими висновками про те, що співмірність заявлених позивачем заходів забезпечення позову та їх необхідність з точки зору наведених у заяві обставин позивачем не доведена, тому правові підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

61. Отже, з урахуванням викладеного, Верховний Суд вважає, що здійснене судом апеляційної інстанції застосування статей 136, 137 ГПК України відповідає змісту цих правових норм та узгоджується із наведеними вище висновками Верховного Суду. Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

62. Стосовно посилання заявника на порушення судом апеляційної інстанції положень статті 269 ГПК України та недослідження зібраних у справі доказів, Верховний Суд зазначає, що вказаних порушень не встановлено. Судом апеляційної інстанції враховано докази і доводи, на які посилався заявник, стверджуючи про необхідність вжиття заходів забезпечення позову. Дослідження доказів, які мають значення для вирішення спору по суті, здійснюється судом безпосередньо під час розгляду справи. Водночас при розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову з огляду на доведення заявником розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

63. Зазначені аспекти вимог ТОВ "Афіна групп" про забезпечення позову досліджувалися апеляційним господарським судом і колегія суддів Верховного Суду погоджується зі зробленими ним висновками.

64. Колегія суддів касаційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин щодо застосування статей 136, 137 ГПК України у правовому та процесуальному сенсах, а інші доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують вказаного висновку.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

65. Згідно із частиною третьою статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

66. Доводи скаржника про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення за результатами перегляду справи в касаційному порядку не знайшли свого підтвердження з мотивів, викладених у цій постанові.

67. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

68. За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

69. Верховний Суд, переглянувши оскаржуване судове рішення в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а ухвали суду апеляційної інстанції - без змін, як такої, що ухвалена із додержанням норм процесуального права.

Судові витрати

70. Судовий збір, сплачений у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, покладається на скаржника, оскільки Верховний Суд касаційну скаргу залишає без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Афіна групп" залишити без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 08 грудня 2025 року у справі №911/2650/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Л. Власов

Судді І. В. Булгакова

Т. М. Малашенкова