ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року 
м. Київ

cправа № 918/632/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Багай Н. О. - головуючої, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Західспецмонтаж"
на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 (колегія суддів: Маціщук А. В. - головуюча, Філіпова Т. Л., Василишин А. Р.) у справі
за позовом заступника керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Клеванської селищної ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західспецмонтаж"
про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ: 

1. Обставини, що передували прийняттю оскаржуваної ухвали

1.1. Заступник керівника Рівненської окружної прокуратури (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі Клеванської селищної ради 08.07.2025 звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західспецмонтаж" (далі - ТОВ "Західспецмонтаж"), у якому просив усунути перешкоди власнику - Клеванській територіальній громаді в особі Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою комунальної власності з кадастровим номером 5624655400:02:018:1981, площею 0,8790 га, шляхом:

- скасування державної реєстрації права приватної власності за ТОВ "Західспецмонтаж" на об`єкт нерухомого майна під назвою "Операторська з асфальтованою площадкою (літ. А-1)" із реєстраційним номером 1949078456246, що знаходиться за адресою: вулиця Центральна, 36-Б, селище Клевань, Рівненський район Рівненська область (рішення державного реєстратора від 30.10.2019 № 49425404);

- зобов`язання ТОВ "Західспецмонтаж" звільнити самовільно зайняту земельну ділянку з кадастровим номером 5624655400:02:018:1981, площею 0,8790 га, що знаходиться за адресою: вулиця Центральна, 36-Б, селище Клевань, Рівненський район, Рівненська область, та привести її у придатний для використання стан шляхом знесення розміщених на ній об`єктів - бетонного паркану та металевих воріт.

1.2. Рішенням Господарського суду Рівненської області від 08.09.2025 у справі № 918/632/25 задоволено позов Прокурора в інтересах держави в особі Клеванської селищної ради; вирішено усунути перешкоди власнику - Клеванській територіальній громаді в особі Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою комунальної власності з кадастровим номером 5624655400:02:018:1981, площею 0,8790 га, шляхом: скасування державної реєстрації права приватної власності за ТОВ "Західспецмонтаж" на об`єкт нерухомого майна під назвою "Операторська з асфальтованою площадкою (літ. А-1)" із реєстраційним номером 1949078456246, що знаходиться за адресою: вулиця Центральна, 36-Б, селище Клевань, Рівненський район, Рівненська область (рішення державного реєстратора від 30.10.2019 № 49425404), та зобов`язання ТОВ "Західспецмонтаж" звільнити самовільно зайняту земельну ділянку з кадастровим номером 5624655400:02:018:1981, площею 0,8790 га, що знаходиться за адресою: вулиця Центральна, 36-Б, селище Клевань, Рівненський район, Рівненська область, та привести її у придатний для використання стан шляхом знесення розміщених на ній об`єктів: бетонного паркану та металевих воріт.

1.3. Не погодившись із рішенням Господарського суду Рівненської області від 08.09.2025 у справі № 918/632/25, ТОВ "Західспецмонтаж" 23.12.2025 через підсистему "Електронний суд" подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2025 у справі № 918/632/25 і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

1.4. Крім того, ТОВ "Західспецмонтаж" в апеляційній скарзі виклало клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2025 у справі № 918/632/25. Це клопотання було обґрунтоване тим, що скаржник у паперовій формі не отримував копію рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2025 у справі № 918/632/25, оскільки воно на адресу ТОВ "Західспецмонтаж" не надходило. За твердженням скаржника, ТОВ "Західспецмонтаж" із оскаржуваним рішенням ознайомилося 23.12.2025 після автоматичного отримання доступу до матеріалів справи № 918/632/25 унаслідок реєстрації ТОВ "Західспецмонтаж" у підсистемі "Електронний суд", що підтверджується інформацією про час реєстрації ТОВ "Західспецмонтаж" у підсистемі ЄСІТС системи "Електронний суд". Скаржник також зазначав, що про існування спору в цій справі йому стало відомо від підрозділів виконавчої служби, які повідомили ТОВ "Західспецмонтаж" про намір примусового виконання такого рішення.

1.5. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.01.2026 у справі № 918/632/25 визнано неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, наведені ТОВ "Західспецмонтаж" в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2025 у справі № 918/632/25. Крім того, зазначеною ухвалою апеляційного господарського суду також встановлено, що скаржник сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги не в повному розмірі. Апеляційну скаргу ТОВ "Західспецмонтаж" на рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2025 у справі № 918/632/25 було залишено без руху; надано скаржнику строк 10 днів із дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме: для надання суду мотивованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2025 у справі № 918/632/25 та надання доказів сплати судового збору в частині недоплаченої суми - 1453,44 грн.

1.6. На виконання вимог ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.01.2026 у справі № 918/632/25 ТОВ "Західспецмонтаж" 15.01.2026 подало до суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій скаржник виклав клопотання про поновлення строку апеляційне оскарження рішення, та платіжну інструкцію від 14.01.2026 № @2PL979951 про сплату судового збору в сумі 1453,44 грн та. Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2025 у справі № 918/632/25, скаржник навів інші причини пропуску строку, зазначивши, що в період із 01.09.2025 до 01.10.2025 керівник, який є єдиним працівником ТОВ "Західспецмонтаж", перебував на лікуванні, у зв`язку із чим не міг перебувати за місцем реєстрації юридичної особи та отримувати поштову кореспонденцію. На підтвердження цього скаржник долучив лікарське заключення від 15.01.2025 № 3 про те, що ОСОБА_1 хворіє і лікується в сімейного лікаря Зорянської АЗП-СМ, та довідку від 13.01.2025 № 3 про те, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в загальнотерапевтичному відділенні (неврологічне ліжко) КП "КОБЛ ім. Михайла Вервеги" РОР із 01.09.2025 до 18.09.2025.

2. Короткий зміст оскаржуваної ухвали

2.1. Згідно з ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 у справі № 918/632/25 визнано неповажними наведені скаржником обставини для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2025 у справі № 918/632/25 та відмовлено ТОВ "Західспецмонтаж" у поновленні строку на апеляційне оскарження; відмовлено ТОВ "Західспецмонтаж" у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2025 у справі № 918/632/25 на підставі пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України.

2.2. Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2025 у справі № 918/632/25, встановив, що вступну та резолютивну частину оскаржуваного рішення було проголошено 08.09.2025 в судовому засіданні без участі представника скаржника. Повний текст рішення було складено 18.09.2025 та надіслано скаржнику рекомендованим відправленням на поштову адресу 19.09.2025. Тому, за висновком апеляційного господарського суду, відповідно до приписів частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції закінчився 08.10.2025. Як зазначив апеляційний господарський суд, матеріалами справи № 918/632/25 підтверджено, що рекомендоване повідомлення про надсилання оскаржуваного рішення суду, адресоване ТОВ "Західспецмонтаж", було повернуто 01.10.2025 у зв`язку з відсутністю адресата за адресою місцезнаходження, що підтверджується довідкою відділення Укрпошти. Апеляційну скаргу ТОВ "Західспецмонтаж" подало 23.12.2025, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2025 у справі № 918/632/25.

2.3. В ухвалі Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 у справі № 918/632/25 також зазначено, що доводи скаржника, якими він обґрунтовує клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2025 у справі № 918/632/25, про те, що керівник ТОВ "Західспецмонтаж" - Одерака Юрій Васильович, який є єдиним працівником скаржника, перебував на лікуванні з 01.09.2025 по 01.10.2025, є необґрунтованими та не підтверджені відповідними доказами, оскільки на підтвердження таких обставин скаржник надав довідку від 13.01.2025 № 3 про перебування Одераки Юрія Васильовича на стаціонарному лікуванні з 01.09.2025 до 18.09.2025. За висновком апеляційного господарського суду, зазначений скаржником період лікування з 01.09.2025 до 01.10.2025 не охоплює двадцятиденний строк на оскарження рішення, який закінчився 08.10.2025; доказів про відсутність інших працівників чи повноважних представників ТОВ "Західспецмонтаж" суду не надано.

2.4. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що ухвала Господарського суду Рівненської області від 09.07.2025 про відкриття провадження у справі № 918/632/25 отримана ТОВ "Західспецмонтаж" 16.07.2025 за юридичною адресою: 35314, Рівненська область, Рівненський район, вулиця Будівельників (колишня Колгоспна), 2, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. При цьому інші рекомендовані листи, які направлялися судом першої інстанції ТОВ "Західспецмонтаж" протягом розгляду справи № 918/632/25, були повернуті суду з відміткою поштового відділення про відсутність адресата за вказаною адресою. Тому, за висновком апеляційного господарського суду, про існуюче провадження у справі № 918/632/25 відповідач своєчасно повідомлений судом в установленому порядку згідно з вимогами частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

2.5. Суд апеляційної інстанції констатував, що факт перебування керівника ТОВ "Західспецмонтаж" на стаціонарному лікуванні в період із 01.09.2025 до 18.09.2025 не є поважною причиною, на підставі якої апеляційна скарга не була подана до 08.10.2025, натомість подана лише в грудні 2025 року. Крім того, за висновком суду, скаржник жодним чином не пояснив причини, з яких ТОВ "Західспецмонтаж" не забезпечило одержання кореспонденції за належною юридичною адресою з липня 2025 року до 08.10.2025 та не вживало заходів, щоб у розумні інтервали часу дізнатися про стан відомого йому судового провадження та сумлінно користуватися наданими процесуальними правами.

Тому, посилаючись на положення пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Західспецмонтаж" на рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2025 у справі № 918/632/25, оскільки виснував, що обставини для поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними.

3. Короткий зміст касаційної скарги та заперечень на неї

3.1. Не погоджуючись із ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 у справі № 918/632/25 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Західспецмонтаж" на рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2025 у справі № 918/632/25, скаржник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу скасувати, а справу направити до Північно-західного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

3.2. Касаційна скарга ТОВ "Західспецмонтаж" обґрунтована порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема пункту 1 частини 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України. ТОВ "Західспецмонтаж" зазначає, що апеляційний суд допустився надмірного формалізму при вирішенні питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження та фактично позбавив скаржника права на апеляційний перегляд рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2025 у справі № 918/632/25. На думку скаржника, причини пропуску строку на апеляційне оскарження були об`єктивними, поважними та такими, що не залежали від волі позивача, оскільки підставою для поновлення строку є те, що рішення суду першої інстанції не було належним чином вручено ні скаржнику, ні його представнику, а фактичне ознайомлення з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції відбулося 23.12.2025 після отримання доступу до електронної справи № 918/632/25. Скаржник також повідомляє, що в період із 01.09.2025 по 01.10.2025 керівник та єдиний працівник ТОВ "Західспецмонтаж" перебував на лікуванні, у зв`язку із чим не міг перебувати за місцем реєстрації юридичної особи та відповідно отримувати поштову кореспонденцію. Невручення рішення суду, як зазначає ТОВ "Західспецмонтаж", зумовлене не поведінкою скаржника, а неналежним функціонуванням поштового зв`язку, що є обставиною, незалежною від волевиявлення сторони. 

Крім того, ТОВ "Західспецмонтаж" у касаційній скарзі наводить нові причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення, вказуючи про те, що, як стало відомо скаржнику, в період із 01.09.2025 до 30.10.2025 поштове обслуговування за юридичною адресою ТОВ "Західспецмонтаж" належним чином не здійснювалося у зв`язку зі звільненням листоноші, а тому кореспонденція не вручалася та не поверталася відправникам. У зв`язку із цим ТОВ "Західспецмонтаж" на адресу поштового відділення Укрпошти № 35314 направило адвокатський запит від 29.01.2026 № 38-01/26 з проханням надати інформацію та пояснення щодо причин невручення поштової кореспонденції в період із 01.09.2025 до 30.10.2025 для ТОВ "Західспецмонтаж" за адресою: вулиця Колгоспна, 2, Рівненський район, Рівненська область, 35314.

Скаржник у касаційній скарзі також зазначає про введення воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який у подальшому був продовжений.

3.3. Рівненська окружна прокуратура у клопотанні, поданому 05.03.2026 через підсистему "Електронний суд" (яке за змістом є відзивом на касаційну скаргу), просить відмовити у задоволенні касаційної скарги ТОВ "Західспецмонтаж", ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 у справі № 918/632/25 залишити без змін. Рівненська окружна прокуратура вважає, що ухвала Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 у справі № 918/632/25 є законною, обґрунтованою та прийнятою з додержанням норм матеріального і процесуального права.

4. Розгляд касаційної скарги та позиція Верховного Суду

4.1. За змістом статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

4.2. Переглянувши оскаржувану у справі ухвалу, дослідивши наведені в касаційній скарзі та відзиві доводи, перевіривши наявні матеріали справи щодо правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на таке.

4.3. Предметом касаційного оскарження є ухвала Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 у справі № 918/632/25, якою на підставі пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Західспецмонтаж" на рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2025 у справі № 918/632/25, оскільки наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження були визнані судом неповажними.

4.4. Колегія суддів зазначає, що згідно з пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

4.5. Забезпечення права на апеляційний перегляд справи, передбаченого пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України, слід розуміти як гарантоване особі право на перегляд її справи в цілому судом апеляційної інстанції. Забезпечення права на апеляційний перегляд справи як одна з конституційних засад судочинства спрямоване на гарантування ефективного судового захисту прав і свобод людини і громадянина з одночасним дотриманням конституційних приписів щодо розумних строків розгляду справи, незалежності судді, обов`язковості судового рішення тощо (абзац 13 підпункту 2.3 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 № 4-рн/2019).

4.6. Право на апеляційний перегляд справи, передбачене пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України, є гарантованим правом на перегляд у суді апеляційної інстанції справи, розглянутої судом першої інстанції по суті (абзац 8 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 17.03.2020 № 5-р/2020).

4.7. Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням. Реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судових рішень ставиться в залежність від положень процесуального закону - Господарського процесуального кодексу України, який регламентує порядок здійснення господарського судочинства.

4.8. Згідно із частинами 1, 2 статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

4.9. За змістом частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4.10. Згідно із частиною 2 статті 242 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

4.11. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 261 цього Кодексу (частина 3 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

4.12. Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

4.13. Вступну і резолютивну частини оскаржуваного судового рішення було проголошено 08.09.2025 в судовому засіданні без участі представника ТОВ "Західспецмонтаж" у справі № 918/632/25. Повний текст рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2025 у справі № 918/632/25 було складено 18.09.2025 та надіслано 19.09.2025 на юридичну адресу ТОВ "Західспецмонтаж": вулиця Будівельників (колишня Колгоспна), 2, Рівненський район, Рівненська область, 35314. Проте поштове відправлення було повернуто на адресу місцевого господарського суду з довідкою Укрпошти з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

4.14. Колегія суддів зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду. Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, а також у постановах Верховного Суду від 13.01.2026 у справі № 910/4862/21, від 14.01.2026 у справі № 910/14515/24, від 11.02.2026 у справі № 752/29764/21. 

Відтак у разі, якщо рішення направлено судом за належною адресою, і не вручено адресату з приміткою Укрпошти "адресат відсутній за вказаною адресою", вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.09.2025 у справі № 910/6088/22, від 06.10.2025 у справі № 904/6704/23. 

Положення статті 13 Господарського процесуального кодексу України прямо передбачають, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

4.15. Як правильно зазначив суд апеляційної інстанції, згідно із частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

4.16. Крім того, з 18.10.2023 введено в дію Закон України від 29.06.2023 № 3200-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами" (далі - Закон від 29.06.2023 № 3200-IX).

4.17. Згідно з приписами статті 6 Господарського процесуального кодексу України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судово інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина 5 в редакції Закону від 29.06.2023 № 3200-IX). Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат (абзац 1 та 2 частини 6 в редакції Закону від 29.06.2023 № 3200-IX).

4.18. Отже, ТОВ "Західспецмонтаж" як юридична особа згідно з наведеними приписами Господарського процесуального кодексу України, починаючи з 18.10.2023 було зобов`язане зареєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ЄСІТС) або її окремій підсистемі (модулі) в обов`язковому порядку. Проте, як зазначає сам скаржник, реєстрація ТОВ "Західспецмонтаж" у підсистемі "Електронний суд" відбулася 23.12.2025, що підтверджується інформацією про час реєстрації ТОВ "Західспецмонтаж" у підсистемі ЄСІТС Електронного суду. Саме тоді, за твердженнями скаржника, він дізнався про рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2025 у справі № 918/632/25.

4.19. Відповідно до частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена, зокрема, з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу України, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

4.20. Зокрема, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без руху, якщо така скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом двадцяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку (частина 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України).

4.21. Колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

4.22. Отже, частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України не передбачено обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником та чи підлягає він поновленню. 

4.23. З огляду на зміст частин 2, 3 статті 256 Господарського процесуального кодексу України клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску цього строку. При цьому поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд, зважаючи на конкретні обставини пропуску строку, оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 04.11.2024 у справі № 910/2552/23, від 10.04.2018 у справі № 918/115/16, від 19.06.2018 у справі № 912/2325/17, від 18.01.2019 у справі № 921/396/17-г.

4.24. При цьому Верховний Суд зазначає, що положення Господарського процесуального кодексу України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини оцінюються в кожному конкретному випадку судом з огляду на обставини справи.

4.25. Інститут строків у господарському процесі сприяє досягненню юридичної визначеності, а також стимулює учасників господарського процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Господарським процесуальним кодексом України певних процесуальних дій. Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 30.07.2025 у справі № 910/5829/19.

4.26. У своїй практиці Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) сформулював правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи "Bellet v. France", "Ilhan v. Turkey", "Пономарьов проти України", "Щокін проти України" та інші).

4.27. Доступність права на оскарження у зв`язку з пропуском встановленого строку неодноразово була предметом розгляду в ЄСПЛ. Так, у своєму рішенні у справі "Скорик проти України" ЄСПЛ зазначив, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) в разі якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право в апеляційних судах на основні гарантії, передбачені Конвенцією. Так, повинні враховуватися особливості провадження, що розглядається, відповідно до національного правопорядку, а також роль апеляційного суду в них. У справі "Zubac v. Croatia" ЄСПЛ, розглядаючи загальні принципи стосовно доступу до судів вищої інстанції та обмеження ratione valoris (компетенція з огляду на цінність), зробив висновок про те, що стаття 6 Конвенції не зобов`язує Договірні держави створювати апеляційні чи касаційні суди, проте якщо такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6 Конвенції, наприклад, у тій частині, в якій вона гарантує учасникам судового процесу ефективне право на доступ до суду.

4.28. Отже, ЄСПЛ роз`яснив, що положення статті 6 Конвенції, включаючи право на доступ до суду, поширюються також на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення, якщо таке право передбачено національним законодавством. Тому поновлення пропущеного строку на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення є механізмом забезпечення певної гнучкості та пропорційності при вирішенні питання про допуск скаржника до апеляційного чи касаційного суду.

4.29. Згідно з практикою ЄСПЛ поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим і вважається співмірним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності у випадках, якщо: 1) недотримання строків було зумовлене діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції, зокрема, особі не надіслано протягом строку на оскарження судового рішення копію повного тексту рішення суду попередньої інстанції (справа "Мушта проти України"); 2) пропуск строку на оскарження обумовлений особливими і непереборними обставинами суттєвого та переконливого характеру (справа "Устименко проти України"); 3) відновлення строку необхідне для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя (виправлення серйозних судових помилок) (справа "Brumarescu v. Romania").

4.30. У пункті 41 рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" ЄСПЛ вказав, що "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків".

4.31. Отже, підстави пропуску строку на апеляційне оскарження рішень суду можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише в разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи й унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, звернення з апеляційною скаргою та підтверджені належними доказами.

Тому в кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені в обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити, чи є такий строк значним і чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з урахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

4.32. Водночас у разі, якщо заяву не буде подано особою в установлений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 Господарського процесуального кодексу України.

4.33. Так, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

4.34. Верховний Суд установив, що апеляційна скарга на рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2025 у справі № 918/632/25 (повний текст якої складено 18.09.2025) подана скаржником до Північно-західного апеляційного господарського суду 23.12.2025, тобто через 96 днів після складання повного тексту оскаржуваного рішення. 

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.01.2026 у справі № 918/632/25 визнано неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, наведені ТОВ "Західспецмонтаж", а також встановлено, що скаржник сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги не в повному розмірі. Апеляційну скаргу ТОВ "Західспецмонтаж" на рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2025 у справі № 918/632/25 було залишено без руху; надано скаржнику строк 10 днів із дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

На виконання вимог ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.01.2026 у справі № 918/632/25 ТОВ "Західспецмонтаж" 15.01.2026 подало до суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій скаржник виклав клопотання про поновлення строку апеляційне оскарження рішення.

4.35. Обґрунтовуючи клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2025 у справі № 918/632/25, ТОВ "Західспецмонтаж" зазначало, що в період із 01.09.2025 до 01.10.2025 керівник, який є єдиним працівником ТОВ "Західспецмонтаж", перебував на лікуванні, у зв`язку із чим не міг перебувати за місцем реєстрації юридичної особи, та, відповідно, отримувати поштову кореспонденцію, на підтвердження чого долучив лікарське заключення від 15.01.2025 № 3 про те, що ОСОБА_1 хворіє і лікується в сімейного лікаря Зорянської АЗП-СМ, та довідку від 13.01.2025 № 3 про те, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в загальнотерапевтичному відділенні (неврологічне ліжко) КП "КОБЛ ім. Михайла Вервеги" РОР із 01.09.2025 до 18.09.2025.

4.36. Водночас суд апеляційної інстанції виходив із того, що факт перебування керівника ТОВ "Західспецмонтаж" на стаціонарному лікуванні в період із 01.09.2025 по 18.09.2025 не є поважною причиною, на підставі якої апеляційна скарга не була подана до 08.10.2025, натомість подана лише в грудні 2025 року. Крім того, суд апеляційної інстанції відмітив, що скаржник жодним чином не пояснив причини, з яких ТОВ "Західспецмонтаж" не забезпечило одержання кореспонденції за належною юридичною адресою з липня 2025 року (після відкриття провадження у справі № 918/632/25) до 08.10.2025 (коли закінчився строк на апеляційне оскарження), та не вживало заходів, щоб у розумні інтервали часу дізнатися про стан відомого йому судового провадження та сумлінно користуватися наданими процесуальними правами. Суд також зазначив про те, що скаржником не було надано доказів того, що Одерака Юрій Васильович є єдиним працівником ТОВ "Західспецмонтаж", а інших працівників чи повноважних представників ТОВ "Західспецмонтаж" на той час не було призначено. 

4.37. Отже, згідно з вимогами Господарського процесуального кодексу України та в межах дискреційних повноважень, передбачених процесуальним законом, суд апеляційної інстанції встановив відсутність правових підстав для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, тому дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження відповідно до пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України, оскільки наведені скаржником обставини для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції визнав неповажними.

4.38. Скаржник у касаційній скарзі зазначає, що підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2025 у справі № 918/632/25 є те, що оскаржуване рішення не було належним чином вручено ні ТОВ "Західспецмонтаж", ні його представнику, а тому у відповідача не було можливості своєчасно подати апеляційну скаргу. За доводами скаржника, лише після ознайомлення з оскаржуваним рішенням в особистому кабінеті підсистеми "Електронний суд" представник відповідача зміг ознайомитися з його змістом і підготувати апеляційну скаргу. На думку скаржника, апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що перебіг строку на апеляційне розпочався з моменту направлення рішення, не з`ясувавши, чи було рішення фактично отримано та чи ознайомлена із ним сторона або її представник. Ураховуючи викладене, ТОВ "Західспецмонтаж" зазначає, що апеляційний господарський суд неправильно застосував норми процесуального права, зокрема пункт 1 частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України, допустив надмірний формалізм та фактично позбавив скаржника на апеляційний перегляд судового рішення. 

Крім того, ТОВ "Західспецмонтаж" у касаційній скарзі наводить нові причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення, вказуючи, що, як стало відомо скаржнику, в період із 01.09.2025 до 30.10.2025 поштове обслуговування за юридичною адресою ТОВ "Західспецмонтаж" належним чином не здійснювалося у зв`язку зі звільненням листоноші, а тому кореспонденція не вручалася та не поверталася відправникам. У зв`язку із цим ТОВ "Західспецмонтаж" на адресу поштового відділення Укрпошти № 35314 направило адвокатський запит від 29.01.2026 № 38-01/26 з проханням надати інформацію та пояснення щодо причин невручення поштової кореспонденції в період із 01.09.2025 до 30.10.2025 для ТОВ "Західспецмонтаж" за адресою: вулиця Колгоспна, 2, Рівненський район, Рівненська область, 35314. Скаржник також вказує у касаційній скарзі про запровадження воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який у подальшому був продовжений.

4.39. Однак Суд звертає увагу скаржника, що згідно із частиною 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

4.40. Колегія суддів також зазначає, що питання про поновлення процесуального строку під час введення на території України воєнного стану розглядалося Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 10.11.2022 у справі № 990/115/22. У цій постанові Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок про те, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків на звернення до суду з позовами. Питання про поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

4.41. Суд апеляційної інстанції при розгляді клопотання ТОВ "Західспецмонтаж" дослідив та оцінив усі наведені скаржником обставини щодо пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Рівненської області від 08.09.2025 у справі № 918/632/25 та виснував про неповажність наведених скаржником підстав для поновлення строку. При цьому Верховний Суд, перевіривши доводи скаржника, не встановив порушення норм процесуального права апеляційним господарським судом при постановленні оскаржуваної ухвали.

4.42. Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги щодо можливості поновлення судом пропущеного строку на апеляційне оскарження, не спростовують висновків апеляційного господарського суду. Обґрунтовуючи таким чином касаційну скаргу, скаржник по суті намагається ініціювати повторну оцінку доводів та доказів щодо поважності причин пропуску строку, які вже були належним чином досліджені судом апеляційної інстанції та визнані необґрунтованими.

4.43. Верховний Суд також зазначає, що висновки суду апеляційної інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі, не суперечать висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 28.08.2025 у справі № 904/703/23, від 31.07.2025 у справі № 922/4513/24, від 28.08.2025 у справі № 904/703/23 (щодо обов`язковості застосування приписів процесуального законодавства), від 17.04.2025 у справі № 990/20/25, від 30.04.2025 у справі № 910/15808/19, від 31.07.2025 у справі № 922/4513/24, від 10.04.2025 у справі № 918/115/16, від 19.06.2018 у справі № 912/2325/17, від 18.01.2019 у справі № 921/396/17-г, від 07.11.2024 у справі № 910/12561/23 (щодо можливості поновлення пропущеного процесуального строку), від 22.08.2025 у справі № 927/997/23, від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22 (щодо недопустимості надмірного формалізму), на які посилається скаржник у касаційній скарзі. 

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформував практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність повинна надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, а також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні й непереборні причини їх пропуску, які повинні бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Отже, забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами й іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду та не може розцінюватись як надмірний формалізм, а можливість поновлення пропущеного процесуального строку допускається лише у виняткових випадках. 

4.44. З урахуванням наведеного Верховний Суд зазначає, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного господарського суду та не свідчать про порушення чи неправильне застосування апеляційним судом норм процесуального права.

5. Висновки Верховного Суду

5.1. Згідно із частинами 1- 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. 

Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

5.2. Відповідно до частини 3 статті 304 Господарського процесуального кодексу України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

5.3. Пунктом 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

5.4. За змістом частини 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

5.5. З урахуванням меж перегляду справи в суді касаційної інстанції колегія суддів дійшла висновку, що доводи, викладені в касаційній скарзі, не підтвердилися, не спростовують висновків апеляційного господарського суду, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного господарського суду - без змін.

6. Судові витрати

Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Західспецмонтаж" залишити без задоволення. 

2. Ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 у справі № 918/632/25 залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак