УХВАЛА

27 лютого 2026 року
м. Київ
справа № 446/407/24
провадження № 51-693 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів:      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 08 грудня 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року щодо останнього,
встановив:
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисника, у якій порушується питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку. 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху із наданням строку для усунення недоліків, з огляду на таке.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України). 
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Як слідує зі змісту касаційної скарги, захисник наводить аргументи, які стосуються незгоди з оцінкою доказів, яким надає власну оцінку відмінну від оцінки наданої судом першої інстанції, при цьому вказує на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що є підставами для скасування оскаржуваного судового рішення в суді апеляційної інстанції, проте в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Разом з цим, заявляючи вимогу про скасування ухвали апеляційного суду, 
ОСОБА_4 не зазначає, яких саме порушень допустив суд апеляційної інстанції в аспекті положень статей 404, 405 КПК України, та не вказує, які конкретно доводи його апеляційної скарги, в порушення ст. 419 цього Кодексу, зазначений суд належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив. Натомість висловлює лише свою незгоду з висновками суду, викладеними в оскаржуваній ухвалі, без наведення відповідних обґрунтувань щодо їх незаконності.
Окрім того, викладена у касаційній скарзі вимога має узгоджуватися із наведеним обґрунтуванням та відповідати приписам ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 
1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 
2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Так, в касаційній скарзі захисник просить скасувати оскаржувані судові рішення та закрити кримінальне провадження, однак не наводить конкретної підстави для його закриття, передбаченої статтею 284 КПК України. Водночас зі змісту прохальної частини касаційної скарги вбачається, що захисник просить постановити ухвалу про закриття кримінального провадження, що не узгоджується з вимогами кримінального процесуального закону, оскільки за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції приймає рішення у формі постанови, а не ухвали.
Також, відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. 
Проте, захисник не долучив копію вироку місцевого суду, вимогу про скасування якого порушує у касаційній скарзі.
Відсутність вказаного судового рішення позбавляє суд касаційної інстанції можливості вирішити питання чи в повній мірі дотримано вимоги до касаційної скарги (ст. 427 КПК України).
Крім того, положеннями ч. 6 ст. 427 КПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. 
Однак, всупереч зазначеним вимогам, ОСОБА_4 додав до касаційної скарги лише одну її копію, що не відповідає кількості учасників вказаного кримінального провадження. Відповідно до долученої копії ухвали апеляційного суду, учасниками кримінального провадження, окрім нього, є прокурор та засуджений ОСОБА_5 .
Наявність зазначених недоліків унеможливлює відкриття провадження за даною касаційною скаргою.
У зв`язку із вказаним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, касаційну скаргу захисника необхідно залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.
Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 
08 грудня 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року щодо останнього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.
У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
Судді:

ОСОБА_1  ОСОБА_2 ОСОБА_3