УХВАЛА

17 березня 2026 року 
м. Київ

справа № 361/11581/23
провадження № 61-2666ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідачка), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Броварської міської ради Броварського району Київської області на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 січня 2026 року у цивільній справі за позовом Броварської міської ради Броварського району Київської області до ОСОБА_1 про стягнення боргу пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, інфляційних втрат,
ВСТАНОВИВ:
Обставини справи
1. У грудні 2023 року Броварська міська рада Броварського району Київської області (далі - Броварська міська рада) звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила стягнути із відповідача збитки у розмірі 28 987,49 грн, завданих невиконанням зобов`язання щодо сплати пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, з яких: 19 943,72 грн - сума боргу, 9 043,67 грн - інфляційні витрати та 1 753,36 грн - за користування коштами.
2. Свій позов рада обґрунтовувала тим, що у 2020 році ОСОБА_1 здійснив прибудову обідньої зали до кафе - перукарні за адресою: АДРЕСА_1 . Повідомлення про початок виконання будівельних робіт зареєстроване відповідачем в Управлінні інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області від 11 грудня 2020 року за № КС 051201211809 за вх. № 11-20-5. Замовником будівництва за повідомленням є відповідач - ОСОБА_1 .
3.  ОСОБА_1 направлено лист від 20 вересня 2023 року № 4274/1.12.4-40 про усунення порушень будівельного законодавства з пропозицією вчинити всі необхідні дії щодо виконання зобов`язання замовника будівництва по сплаті пайової участі на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури та укладення Договору про пайову участь.
4. 27 жовтня 2023 року Броварською міською радою Броварського району Київської області до ОСОБА_1 направлена претензія за № 4975/1.12.4-40 про підписання рахунку пайової участі та перерахування суми у розмірі 19 943,72 грн у місячний строк з дати отримання даної претензії з реквізитами для оплати.
5. У відповідь на претензію ОСОБА_1 направив лист від 14 листопада 2023 року № 1.12.4-36-Г-9004 в якому повідомив, що отримана претензія про усунення порушень будівельного законодавства є незаконною та такою, що порушує права та законні інтереси, посилаючись на те, що з 01 січня 2020 року набули чинності норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні» від 20 вересня 2019 року № 132-ІХ, якими норму про сплату пайової участі виключено.
6. Броварська міська рада зазначає, що ухилення відповідачем від укладення обов`язкового в силу закону договору та, як наслідок, несплата пайової участі призводить до втрат коштів до місцевого бюджету та уповільнює розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста.
7. Оскільки всупереч вимог законодавства відповідач не надав жодної інформації для визначення величини пайової участі, тому розрахунок здійснювався на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), за реєстраційним № КС 051201211809 від 11 грудня 2020 року.
8. Згідно із затвердженою проектною документацією замовника загальна кошторисна вартість об`єкту становить 498 593,00 грн. Розмір пайового внеску замовника становить 19 943, 72 грн.
9. Крім того, підлягає сума збитків від інфляції боргу в розмірі 9 043,67 грн та сума за користування коштами за процентною ставкою 3 відсотки - 1 758,86 грн. З огляду на викладене, разом сума до сплати 28 987,49 грн.
10. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2024 року відмовлено у задоволенні позову Броварської міської ради Броварського району Київської області до ОСОБА_1 про стягнення боргу пайової участі.
11. Постановою Київського апеляційного суду від 26 січня 2026 року апеляційну скаргу Броварської міської ради Броварського району Київської області залишено без задоволення, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2024 року - без змін.
Узагальнені доводи касаційної скарги
12. 26 лютого 2026 року засобами поштового зв`язку Броварська міська рада звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, підписана міським головою Сапожком І. В., у якій просить рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 січня 2026 року.
13. Як на підставу касаційного оскарження, рада посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, та зазначає, що суд апеляційної інстанції застосував статтю 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 13 грудня 2022 року у справі № 910/21307/21, від 20 липня 2022 року у справі № 910/9548/21.
Щодо поновлення строку на касаційне оскарження
14. Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду отримано 28 січня 2026 року.
15. Згідно з положеннями частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
16. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
17. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
18. Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
19. Частина друга статті 390 ЦПК України передбачає, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
20. При вирішені питання про поновлення строку Судом враховано дати прийняття оскаржуваного судового рішення, отримання повного тексту постанови апеляційного суду та подання касаційної скарги, а тому строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню відповідно до статті 390 ЦПК України.
Позиція Верховного Суду
21. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
22. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
23. Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах (справах незначної складності) та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до 
ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах, слугувати суспільним інтересам щодо забезпечення єдності судової практики й розвитку права.
24. Верховний Суд як суд касаційної інстанції з перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у здійсненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів.
25. Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України до категорії малозначних віднесено справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
26. Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
27. Ціна позову у цій справі станови 28 987,49 грн, яка станом на 01 січня 
2026 року не перевищує 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328,00 грн * 30 = 99 840,00 грн).
28. Отже ця справа, виходячи з ціни позову, є малозначною, та за загальним правилом належить до категорії справ, рішення у яких відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню.
29. Касаційна скарга не містить обґрунтованих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
30. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.
31. Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що в цій справі відсутні підстави для відкриття касаційного провадження. 
32. Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
33. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
34. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).
35. Застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36).
36. З урахуванням наведеного, оскільки Броварська міська рада подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню, а підстав, визначених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, Судом не встановлено, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої 
статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:
ПоновитиБроварській міській раді Броварського району Київської області строк на касаційне оскарження рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 26 січня 2026 року.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою 
Броварської міської ради Броварського району Київської області на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 січня 2026 року у цивільній справі за позовом Броварської міської ради Броварського району Київської області до ОСОБА_1 про стягнення боргу пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, інфляційних втрат.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:	О. В. Ступак   О. М. Осіян   Н. Ю. Сакара