У Х В А Л А
11 лютого 2026 року
м. Київ
справа № 766/6958/23
провадження № 61-14021ск25
Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 квітня 2025 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 01 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Херсонська обласна прокуратура, про визнання права власності на 1/2 частку у спільному сумісному майні подружжя,
ВСТАНОВИВ:
04 листопада 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 квітня 2025 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 01 вересня 2025 року.
Ухвалою Верховного Суду від 14 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги; касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
20 листопада 2025 року та 26 грудня 2025 року (повторно) копія ухвали Верховного Суду від 14 листопада 2025 року направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу ОСОБА_1 , зазначену у касаційній скарзі.
Проте рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення разом з копією зазначеної ухвали Верховного Суду від 14 листопада 
2025 року повернено до касаційного суду без вручення адресату у зв`язку із закінченням терміну зберігання.
Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (вказаний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 
2018 року у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду 
від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 
2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року 
у справі № 24/260-23/52-б, від 21 січня 2021 року у справі № 910/16249/19, від 19 травня 2021 року у справі № 910/16033/20, від 20 липня 2021 року 
у справі № 916/1178/20).
Відповідно до частини першої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
Згідно з пунктом 6 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
За змістом частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.
Подавши касаційну скаргу у листопаді 2025 року заявник тривалий час нею не цікавиться, поштову кореспонденцію за адресою, вказаною у касаційній скарзі, не отримує. При цьому, ОСОБА_1 не повідомляла касаційний суд про зміну свого місця проживання.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з прав людини у справі «Каракуця проти України» зазначив, що неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків.
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.
Оскільки поштову кореспонденцію за адресою, вказаною у касаційній скарзі,  ОСОБА_1 не отримує та у встановлений судом строк, станом на 11 лютого 2026 року недоліки касаційної скарги не усунула, касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 квітня 2025 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 01 вересня 2025 року визнати неподаною та повернути.
Заявнику надіслати копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами, іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко