УХВАЛА

03 березня 2026 року
м. Київ

справа № 755/12885/25
провадження № 61-2442ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,
Тітова М. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 14 липня 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 22 січня 2026 року у справі за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
14 липня 2025 року Дніпровський районний суд міста Києва постановив ухвалу, якою прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Вирішив розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

01 вересня 2025 року Дніпровський районний суд міста Києва ухвалив рішення, яким позов Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» задовольнив. Стягнув з
ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» заборгованість у розмірі
86 178,86 грн та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.
13 листопада 2025 року Київський апеляційний суд постановив ухвалу, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без руху.

22 січня 2026 року Київський апеляційний суд своєю ухвалою апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01 вересня 2025 року повернув апелянту.

23 лютого 2026 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 14 липня 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 22 січня 2026 року і передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 

Щодо касаційного оскарження ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 14 липня 2025 року

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та пункту 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення - у випадках, встановлених законом.

Право касаційного оскарження передбачене статтею 389 ЦПК України.

Пунктом другим частини першої статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з частинами першою та другою статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

Скарги на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції чи постанови суду апеляційної інстанції, включаються до касаційної скарги на відповідне рішення чи постанову. У разі подання касаційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення чи постанови суду, суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 14 липня 2025 року у апеляційному порядку по суті не переглядалася, що виключає можливість
її перегляду у касаційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою у частині оскарження ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 14 липня 2025 року належить відмовити.

Щодо касаційного оскарження ухвали Київського апеляційного суду від
22 січня 2026 року

Касаційна скарга в частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 22 січня 2026 року не може бути прийнята до провадження судом касаційної інстанції, оскільки заявницею порушено вимоги частини четвертої статті 392 ЦПК України - не надано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». 
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою касаційної скарги на ухвалу суду судовий збір становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на 01 січня 2026 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3 328,00 грн. 
Враховуючи викладене, заявниця за подання касаційної скарги має сплатити судовий збір у розмірі 665,60 грнабо надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

У разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу (частина друга статті 393 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 14 липня 2025 року у справі за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 22 січня 2026 року залишити без руху.

Надати для усунення недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов