УХВАЛА  

16 березня 2026 року
м. Київ

справа № 752/16861/20

провадження № 61-3040ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Поповою Ганною Миколаївною, на постанову Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войнарська Ірина Анатоліївна, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войнарська Ірина Анатоліївна, про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войнарска І. А., про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним.

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до АТ «Універсал Банк», треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войнарска І. А., про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02 листопада 2020 року заяву представника позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приватний нотаріус Київського нотаріального округу Войнарська І. А., про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним задоволено.
Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 72,6 кв. м, житловою площею 42,4 кв. м, яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу квартири від 27 квітня 2016 року серія та номер 252, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Войнарскою І. А., номер запису про право власності: 14396903.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 06 червня 2023 року у задоволенні позову АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войнарска І. А., про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним відмовлено.
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до АТ «Універсал Банк», треті особи на стороні позивача: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войнарська І. А. про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності відмовлено.
Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02 листопада 2020 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 січня 2024 року апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» залишено без задоволення.
Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 06 червня 2023 року залишено без змін.
Поновлено дію рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 06 червня 2023 року.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 жовтня 2025 року касаційну скаргу АТ «Універсал Банк» задоволено частково.
Постанову Київського апеляційного суду від 30 січня 2024 року в частині вирішення первісного позову АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (провадження № 61-4061св24)

Постановою Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» задоволено частково .
Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 06 червня 2023 року в частині вирішення первісного позову АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним скасовано, та ухвалено у цій справі нове судове рішення, яким позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним задоволено частково.
Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 27 квітня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарскою І. А.
Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 06 червня 2023 року в частині відмови у задоволенні позову АТ «Універсал Банк» ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04 травня 2016 року, індексний номер 29493242, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарскою І. А. та скасування запису від 27 квітня 2016 року № 14396903 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 залишено без змін.
Вирішено питання стягнення судового збору.

У березні 2026 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Поповою Г. М., на постанову Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року, у якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати та залишити в силі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 06 червня 2023 року.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судами норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного 
у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17, від 07 жовтня 2020 року у справі № 755/17944/18, від 05 листопада 2025 року у справі № 947/984/21, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, однак зазначення висновку, викладеного 
у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17, не можна вважати вказівкою на необхідність відступити від такого висновку, оскільки не зазначено, чим обумовлена необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у зазначеній постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Аналізуючи вищезазначені норми, Верховний Суд зауважує, що, у випадку подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, з чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовним обґрунтуванням мотивів такого відступлення

Верховний Суд не бере до уваги посилання на пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу касаційного оскарження, оскільки не зазначено, як саме слід відступити від висновків, що були застосовані апеляційним судом в оскаржуваній постанові, у який спосіб та чим обґрунтована необхідність такого відступу.

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Заявником також заявлено клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року до закінчення касаційного провадження.

Заява обґрунтована тим, що спірна квартира є єдиним житлом відповідача, де він проживає разом із сім`єю, виконання постанови призведе до примусового виселення заявника та його родини, що спричинить непоправну шкоду його правам, здоров`ю та майновому стану. У разі скасування постанови в касаційному порядку поворот виконання буде неможливим або вкрай ускладненим, оскільки банк може швидко зареєструвати право власності та розпорядитися квартирою. Натомість заявник є добросовісним набувачем, який покладався на дані державного реєстру на момент укладення договору.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Наведені у клопотанні заявника доводи є мотивованими, дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання постанови, а тому, ураховуючи предмет спору, з метою забезпечення балансу прав та законних інтересів сторін, клопотання слід задовольнити. 

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войнарська Ірина Анатоліївна, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войнарська Ірина Анатоліївна, про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Поповою Ганною Миколаївною, на постанову Київського апеляційного суду від 04 лютого 2026 року.

Витребувати з Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу 
№ 752/16861/20.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 16 квітня 2026 року. 

Клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення задовольнити.

Зупинити виконання постанови Київського апеляційного суду від 04 лютого 
2026 року до закінчення касаційного провадження. 

Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник