УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження

01 квітня 2026 року 
м. Київ
справа №380/25163/24
адміністративне провадження №К/990/11895/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Бевзенка В.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2026 року
у справі №380/25163/24
за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
до  ІНФОРМАЦІЯ_1 , Адміністрації Державної прикордонної служби України 
про визнання бездіяльності протиправною,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Адміністрації Державної прикордонної служби України, в якому просили:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненаправлення поданих ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заяв з доданими документами про призначення одноразової грошової допомоги начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 направити подані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заяви з доданими документами про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) в розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 (далі - постанова КМУ №168) до Адміністрації Державної прикордонної служби України для розгляду та прийняття рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги;

- визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби щодо відмови розглянути подані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заяви з доданими документами про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону №2011-XII в розмірах, визначених постановою КМУ №168;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби розглянути подані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заяви з доданими документами про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону №2011-XII, в розмірах визначених постановою КМУ №168 та прийняти рішення щодо призначення такої одноразової грошової допомоги.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року позовну заяву залишено без розгляду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2026 року скасовано ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року, а справу направлено на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Не погодившись з постановою суду апеляційної інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_1 13 березня 2026 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Розглядаючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження у цій справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що ухвалюючи постанову про скасування ухвали суду першої інстанції і направлення справи для продовження розгляду суд апеляційної інстанції порушив положення статей 44, 122, 123 КАС України.

Скаржник не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про дотримання позивачами процесуального строку, оскільки позивачі дізналися про порушення своїх прав лише у жовтні 2024 року з листа-відповіді відповідача. На думку скаржника, позивачі отримали аналогічні за змістом відповіді ще у грудні 2023 року, а отже, саме з того часу вони повинні були усвідомити наявність спору та звернутися до суду протягом встановленого шестимісячного строку.

Разом з тим, скаржник вважає, що позивачі проявили пасивну поведінку, оскільки, отримавши інформаційні відповіді у грудні 2023 року, не вчиняли жодних активних дій до вересня 2024 року. Скаржник наголошує, що повторне звернення з аналогічною заявою та отримання нової відповіді не може вважатися початком перебігу строку звернення до суду, якщо особа вже мала реальну можливість дізнатися про порушення свого права раніше.

Також скаржник зазначає, що інститут строків в адміністративному процесі, спрямований на забезпечення юридичної визначеності. Суд апеляційної інстанції не з`ясував, які саме об`єктивно непереборні обставини заважали позивачам звернутися до суду раніше, та безпідставно поновив розгляд справи, проігнорувавши тривалу бездіяльність позивачів, що суперечить принципу рівності учасників судового процесу.

Скаржник обґрунтовує свої вимоги посиланнями на такі висновки Верховного Суду щодо застосування статті 122 КАС України:

- постанова Верховного Суду від 03 грудня 2020 року у справі №820/2819/18, у якій зазначено, що при визначенні початку перебігу строку для звернення, суд має з`ясовувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про порушення, а не момент, коли вона з`ясувала для себе, що певні дії є порушенням. Термін «повинна» тлумачиться як неможливість незнання або висока вірогідність дізнатися.

- постанова Верховного Суду від 29 травня 2024 року у справі №260/8779/23, у якій зазначено, що невжиття особою активних дій протягом тривалого часу, свідчить про пасивність поведінки, що є підставою для залишення позову без розгляду. Поважними причинами пропуску строку можуть бути лише об`єктивно непереборні обставини, що не залежать від волі особи.

У касаційній скарзі ІНФОРМАЦІЯ_1 просить Верховний Суд скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2026 року і залишити в силі ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року.

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, доводи скаржника, зазначені на обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою передбачено право на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2026 року, з метою з`ясування дотримання судом апеляційної інстанції положень статей 44, 122, 123 КАС України та перевірки необхідності урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 03 грудня 2020 року у справі №820/2819/18, від 29 травня 2024 року у справі №260/8779/23.

Судом перевірено зарахування судового збору на рахунок Державної казначейської служби України.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Суд також звертає увагу на необхідності реєстрації учасників справи в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі (далі - ЄСІКС). Відповідно до частини шостої статті 18 КАС України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, подає процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не визначено цим Кодексом.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З огляду на вищезазначені положення процесуального закону, запровадження на всій території України воєнного стану, а також з метою процесуальної економії, Суд рекомендує ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєструватися у підсистемі ЄСІКС «Електронний суд».

Інструкція користувача Електронного суду розміщується на веб-сторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за веб-адресою https://wiki.court.gov.ua.

Керуючись статтями 18, 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2026 року у справі №380/25163/24 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною.

2. Витребувати з Львівського окружного адміністративного суду справу №380/25163/24.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

4. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 145 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя -доповідач Я.О. Берназюк

Судді В.М. Бевзенко

В.М. Шарапа