У Х В А Л А
27 лютого 2026 року
м. Київ
справа № 754/2235/25
провадження № 61-2368зно26
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М., 
розглянув заяву  ОСОБА_1 про відвід судді-доповідачу 
Ігнатенку В. М., а також суддям, які входять до складу колегії, Ситнік О. М., Фаловській І. М., від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 
про перегляд ухвали Верховного Суду від 06 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» про зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 20 листопада 
2025 року у задоволенні позову    ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням,     ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 грудня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 січня 2026 року апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.
27 січня 2026 року     ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку подав до 
Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду 
від 22 січня 2026 року.
Ухвалою Верховного Суду від 06 лютого 2026 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою   ОСОБА_1 
на ухвалу Київськогоапеляційного суду від 22 січня 2026 року.
25 лютого 2025 року     ОСОБА_1  засобами електронного зв`язку подав до Верховного Суду заяву про перегляд ухвали Верховного Суду від 06 лютого 
2026 року, яку відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду передано судді-доповідачу Ігнатенку В. М., судді, які входять до складу колегії, Ситнік О. М., Фаловська І. М.
У зазначеній заяві ОСОБА_1 заявив відвід колегії суддів у зв`язку із недовірою.
Заявлений   ОСОБА_1  відвід колегії суддів є необґрунтованим, з огляду 
на таке.
Відповідно до частини першої статті 36 Цивільного процесуального кодексу
(далі - ЦПК) України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або небезсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, 
від 9 листопада 2006 року).
Верховний Суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, дійшов висновку про відсутність підстав стверджувати, 
що суддя-доповідач Ігнатенко В. М., а також судді, які входять до складу колегії, Ситнік О. М., Фаловська І. М., виявили або можуть виявити особисту упередженість до заявника. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного, а доказів протилежного заявником суду не надано.
За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність суддів. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.
Відсутні підстави стверджувати про наявність підстав, передбачених 
статтями 36, 37 ЦПК України для відводу колегії суддів; заявником не обґрунтовано підстав для відводу суддів.
Незгода ОСОБА_1 з ухвалою Верховного Суду від 06 лютого 2026 року 
не є підставою для відводу відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України.
Статтею 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.
Учасники справи не можуть використовувати інститут відводу суддів з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення. Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої 
заяви про відвід судді.
Ураховуючи необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 відводу
судді-доповідачу Ігнатенку В. М., а також суддям, які входять до складу колегії, 
Ситнік О. М., Фаловській І. М., питання про відвід суддів відповідно до
частини третьої статті 40 ЦПК України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.
Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
У Х В А Л И В:
Заяву  ОСОБА_1 про відвід судді-доповідачу Ігнатенку В. М., а також суддям, які входять до складу колегії, Ситнік О. М., Фаловській І. М., від участі у розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Верховного Суду від 06 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» про зобов`язання вчинити дії визнати необґрунтованою.
Заяву про відвід колегії суддів Верховного Суду передати судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою 
статті 33 ЦПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко
О. М. Ситнік
І. М. Фаловська