УХВАЛА
03 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 755/20339/24
провадження № 61-4263ск26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ситнік О. М., розглянувши касаційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Старкпром» - адвоката Цирулевського Романа Олександровича на рішення Дніпровського районного суду м. Києва 
від 12 вересня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 18 лютого 2026 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Старкпром», третя особа -Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Джуринська Людмила Володимирівна, про скасування рішення державного реєстратора й витребування майна з чужого незаконного володіння та
ВСТАНОВИВ:
27 березня 2026 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Старкпром» - адвокат Цирулевський Р. О. засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну на рішення Дніпровського районного суду м. Києва 
від 12 червня 2026 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 лютого 2026 року.
У пункті 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору в встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. 
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» (далі - Закон).
За результатами перевірки зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України Верховний Суд встановив, що судовий збір за наданою заявником квитанцією не був зарахований на належний рахунок.
Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (частини перша й друга статті 9 Закону України «Про судовий збір»).
До касаційної скарги заявник додав квитанцію від 27 березня 2026 року б/н про сплату судового збору без зазначення суми, яка також не містить відомостей банку про дату проведення платежу.
На час постановлення цієї ухвали відомості щодо зарахування коштів сплати судового збору товариством з кодом 40486447 в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України до спеціального фонду Державного бюджету України відсутні.
За наявності сумнівів у здійсненні сплати суми судового збору до Державного бюджету України і зарахування його до спеціального фонду цього бюджету суд вправі витребувати у платника відповідне підтвердження (довідку) органу Державної казначейської служби України, на рахунок у якому перераховано судовий збір.
Заявнику необхідно надати відомості щодо оплати судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення у цій справі та його зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України (належним чином оформлений платіжний документ фінансової установи, через яку сплачено судовий збір і довідку органу Державної казначейської служби України про зарахування судового збору).
Частиною першою статті 3 Закону визначено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.
Згідно з частиною першою статті 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Вбачається, що заявником оскаржуються судові рішення, яким задоволено вимогу немайнового характеру (про скасування рішення про державну реєстрацію) та майнового характеру (витребування земельної ділянки). 
Згідно з 1 пунктом 1 частини другої статті 4 Закону ставка судового збору за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з підпункту 8 пункту 1 частини другої статті 4 Закону судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 
200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.
Тому, керуючись вимогами підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону, розмір судового збору під час звернення із касаційною скаргою має обчислюватися з урахуванням вартості майна.
Особа, яка подала касаційну скаргу, не надала належних та допустимих доказів на підтвердження вартості спірного майна (земельної ділянки), також не повідомила, яка ціна позову, а із наданих до касаційної скарги матеріалів неможливо встановити вартість спірного нерухомого майна, тому заявнику необхідно надати суду належні та допустимі докази на підтвердження вартості спірного нерухомого майна або повідомити ціну позову, і, відповідно, самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору.
Особа, яка подала касаційну скаргу, має сплатити за подання касаційної скарги за вимогу майнового характеру судовий збір за наступною формулою (А ? 1 % ? 200 %), де А - це вартість земельної ділянки.
Установлено, що позов подано в 2024 році.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 
2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 01 січня 2024 року становив 3 028,00 грн.
0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в 2024 році складало 2 422,40 грн.
Особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір за оскарження вимоги немайнового характеру в розмірі 3 969,60 грн (1 211,20 грн ? 200 %).
Судовий збір підлягає перерахуванню або внесенню за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів 
бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Вбачається, що предметом позову є вимоги, пов`язані з земельною ділянкою з кадастровим номером 8000000000:66:598:0030 (площа 0,0620 га).
З матеріалів касаційного оскарження не встановлено вартості земельної ділянки.
Не містять такої інформації й судові рішення в цивільній справі № 755/20339/24.
З огляду на обмеження касаційного оскарження, зокрема, передбачене пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, Верховний Суд звертає увагу заявниці на необхідність наявності в розпорядженні суду на час вирішення питання про відкриття касаційного провадження інформації про вартість земельних ділянок.
Касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення цих недоліків.
Особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно: 1) надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; 2) зазначити вартість земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:66:598:0030 (площа 0,0620 га).
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Старкпром» - адвоката Цирулевського Романа Олександровича на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 вересня 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 лютого 2026 року залишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя О. М. Ситнік