УХВАЛА

19 березня 2026 року 
м. Київ
справа №640/17928/20
адміністративне провадження №К/990/52750/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.,
перевіривши касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року у справі №640/17928/20, за позовом Комунального підприємства «Київський метрополітен» до Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
Комунальне підприємство «Київський метрополітен» звернулося до суду з позовом до Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби, в якому просило:
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби щодо невжиття заходів з повернення Комунальному підприємству"Київський метрополітен" неправомірно надміру стягнутого виконавчого збору в сумі 151 486 582,34 грн;
- зобов`язати Міністерство юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби сформувати та подати до відповідного Управління Державної казначейської служби України подання щодо повернення Комунальному підприємству «Київський метрополітен» надміру стягнутого виконавчого збору в сумі 151 486 582,34 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року, позов задоволено частково:
- визнано протиправними дії Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби щодо невжиття заходів з повернення Комунальному підприємству "Київський метрополітен" неправомірно стягнутого виконавчого збору в сумі 151486582,34 грн;
- зобов`язано Міністерство юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби сформувати та подати до відповідного Управління Державної казначейської служби України подання щодо повернення Комунальному підприємству "Київський метрополітен" помилково стягнутого виконавчого збору в сумі 151 486 582,34 грн;
- в іншій частині позовних вимог відмовлено.
16 грудня 2025 року до Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Міністерства юстиції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року у справі №640/17928/20.
Ухвалою Верховного Суду від 05 січня 2026 року апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року у справі №640/17928/20 залишено без руху та надано скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку касаційної скарги шляхом подання документу про сплату судового збору.
У межах встановленого судом строку, до суду надійшла заява Міністерства юстиції України про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучено платіжну інструкцію про сплату судового збору.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже, аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються з ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках. При цьому, перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.
У цій справі суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Необхідність відкриття касаційного провадження у справі розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження є те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Судом установлено, що зазначені скаржником у касаційній скарзі доводи вказують на наявність обставин, визначених підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, у зв`язку з чим рішення суду апеляційної інстанції у цій справі підлягає касаційному оскарженню.
Підставами касаційного оскарження у цій справі скаржник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права з посиланням на пункти 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Так, скаржник зазначає, що суди першої та апеляційної інстанції в оскаржуваних судових рішеннях застосували абзац 1 частини другої статті 45 Бюджетного кодексу України, абзац 3 пункту 1 Розділу І Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787, абзац 4 пункту 1 Розділу І Порядку №787, абзац 1 пункту 5 Розділу І Порядку №787 без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2023 року №910/5880/21, від 19 червня 2018 року у справі №910/23967/16.
Також скаржник зазначає, що наразі відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо застосування Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787 у випадку, коли дії державного виконавця зі списання таких коштів були визнані судом незаконними через певний час після перерахування.
Оцінивши вказані доводи, Суд уважає, що касаційна скарга містить достатні підстави для відкриття провадження.
Отже, проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження в справі з підстав, передбачених пунктами 1, 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме:
- застосування абзацу 1 частини другої статті 45 Бюджетного кодексу України, абзацу 3 пункту 1 Розділу І Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787, абзацу 4 пункту 1 Розділу І Порядку №787, абзацу 1 пункту 5 Розділу І Порядку №787 з урахуванням висновків Верховного Суду щодо їх застосування, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2023 року №910/5880/21, від 19 червня 2018 року у справі №910/23967/16.
- відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо застосування Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787 у випадку, коли дії державного виконавця зі списання таких коштів були визнані судом незаконними через певний час після перерахування.
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 328, 329, 330, 334, 337, 338, 340 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 травня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року у справі №640/17928/20.
2. Витребувати з Дніпропетровського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи №640/17928/20.
3. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет», а у разі його відсутності - в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.
4. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
5. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена

Суддя-доповідач:   Судді:	О.Р. Радишевська   В.Е. Мацедонська   М.І. Смокович