ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року 
м. Київ

справа № 944/2404/23
провадження № 61-13304св25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В., 

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідачі: ОСОБА_2 , Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, 
третя особа - Івано-Франківська селищна рада Яворівського району Львівської області, 

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 18 лютого 2025 року, ухвалене у складі судді Поворозника Д. Б., та постанову Львівського апеляційного суду від 02 жовтня 2025 року, ухвалену у складі колегії суддів: Бойко С. М., Копняк С. М., Ніткевича А. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина 

Короткий зміст позовної заяви
У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Львівській області), третя особа - Івано-Франківська селищна рада Яворівського району Львівської області (далі - Івано-Франківська селищна рада), про скасування записів у Поземельній книзі, приведення у відповідність відомостей про координати поворотних точок меж земельної ділянки.

Позовну заяву ОСОБА_1 мотивувала тим, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 та вона є користувачем земельної ділянки.
03 липня 2020 року Лозинська сільська рада Яворівського району Львівської області задовольнила її заяву, рішенням № 1139 надала дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у її власність земельну ділянку площею 0,0712 га, для ведення особистого селянського господарства.
На її замовлення фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3 ) розробила проєкт землеустрою, у межах якого виготовлено кадастровий план земельної ділянки, список закріплених межових знаків на земельній ділянці та акт прийому-передачі межових знаків на зберігання. Межові знаки погоджено усіма суміжними землекористувачами, окрім ОСОБА_2 , відмову якої актом комісії від 18 листопада 2020 року визнано безпідставною та встановлено можливість погодження проекта землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0712 га, у її власність без погодження ОСОБА_2 . 
Указувала, що 26 травня 2021 року вона отримала рішення Державного земельного кадастру № РВ-6302747812021 про відмову у внесенні відомостей з огляду на розташування у межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки.
На початку 2022 року власник суміжної земельної ділянки з кадастровим номером 4625885200:11:003:0058, ОСОБА_2 звернулася до неї із вимогою про усунення їй перешкод у користуванні земельною ділянкою і, як з`ясувалося в подальшому, у зв`язку із внесенням записів зміни у координати поворотних точок меж земельної ділянки відповідача, ця земельна ділянка стала накладатися на земельну ділянку, якою вона користувалась і на яку отримала рішення про дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

Позивач зазначила, що Івано-Франківська селищна рада жодних рішень відносно земельної ділянки ОСОБА_2 не приймала, документи на погодження меж земельної ділянки із суміжними землекористувачами не надходили, отже, внесення таких змін до Поземельної книги вважає незаконним і таким, що порушує її права, як землекористувача, та позбавляє можливості приватизувати відведену їй земельну ділянку.
ОСОБА_1 просила суд:
1) скасувати записи № 007 від 31 березня 2021 року у Поземельній книзі щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4625885200:11:003:0058 про внесення відомостей до Державного земельного кадастру про координати поворотних точок земельної ділянки;
2) скасувати записи № 008 від 02 лютого 2022 року у Поземельній книзі щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4625885200:11:003:0058 про внесення відомостей до Державного земельного кадастру про координати поворотних точок земельної ділянки;
3) скасувати записи № 009 від 02 лютого 2022 року у Поземельній книзі щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4625885200:11:003:0058 про внесення відомостей до Державного земельного кадастру про координати поворотних точок земельної ділянки;
4) внести до Державного земельного кадастру відомості про їх скасування; 
5) привести у відповідність відомості про координати поворотних точок меж земельної ділянки з кадастровим номером 4625885200:11:003:0058 та її конфігурацію до координат поворотних точок меж земельної ділянки, які були 
в Поземельній книзі та Державному земельному кадастрі до 31 березня 2021 року, до моменту внесення змін до них.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 18 лютого 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано записи № 008 від 02 лютого 2022 року та № 009 від 02 лютого 2022 року у Поземельній книзі щодо земельної ділянки, кадастровий номер 4625885200:11:003:0058.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати із сплати судового збору в розмірі 268,40 грн.
Стягнуто з ГУ Держгеокадастру у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати із сплати судового збору в розмірі 268,40 грн.

Постановою Львівського апеляційного суду від 02 жовтня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Яворівського районного суду Львівської області від 18 лютого 2025 року - без змін. 

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, встановив, що зміна конфігурації земельної ділянки відповідача призвела до її накладання на запроектовану земельну ділянку позивача, що перешкоджає останній завершити розпочатий процес безоплатної приватизації земельної ділянки, межі якої встановлено та погоджено ще до оспорюваної зміни конфігурації земельної ділянки відповідача та є підставою для скасування оспорюваних записів № 008, 009 від 02 лютого 2022 року у Поземельній книзі. 

При цьому суд першої інстанції врахував, що конфігурація земельної ділянки відповідача не відповідає конфігурації тій земельній ділянці, яку вона успадкувала від батька і яка у 2012 році нею поділена на 4 земельні ділянки на підставі відповідної технічної документації.

Відмовляючи у задоволенні позову у частині скасування запису № 007 від 31 березня 2021 року у Поземельній книзі, суд першої інстанції вважав, що позивач не довела, що внесення оскаржуваного запису у Поземельну книгу щодо земельної ділянки кадастровий номер 4625885200:11:003:0058, було причиною відмови у реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки, щодо якої позивач розробила документацію із землеустрою, а також не надано доказів протиправності внесення цього запису у Поземельну книгу.

Відмовляючи у задоволенні позову у частині внесення відомостей до Державного земельного кадастру, суд першої інстанції вважав, що рішення суду про скасування записів у Поземельній книзі є підставою для скасування таких записів Державним кадастровим реєстратором шляхом внесення до Державного земельного кадастру відповідних відомостей про його скасування із зазначенням дати та підстави.

Рішення суду першої інстанції у частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні позову в апеляційному порядку не переглядалося.

Короткий зміст касаційної скарги 

У жовтні 2025 року  ОСОБА_2 подаладо Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 18 лютого 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02 жовтня 2025 року, в якій просить суд скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 27 жовтня 2025 року для розгляду справи визначено такий склад колегії: суддя-доповідач - Коломієць Г. В. та судді, які входять до складу колегії: ОСОБА_5 Луспеник Д. Д. 
29 жовтня 2025 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

На підставі розпорядження заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду, в зв`язку з відставкою судді ОСОБА_5, 11 листопада 2025 року сформовано протокол повторного автоматизованого розподілу судової справ, визначено склад колегії суддів: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Луспеник Д. Д., Черняк Ю. В.

12 листопада 2025 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі, витребувано її матеріали із Яворівського районного суду Львівської області, іншим учасникам надіслано копії касаційної скарги.

У грудні 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права.

Підставами касаційного оскарження заявник зазначає, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15 (провадження № 14-338цс18), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14 (провадження № 14-364цс19), від 13 листопада 2019 року у справі № 823/1984/16 (провадження № 11-1528апп18), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16 (провадження № 14-499цс19), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20), від 22 січня 2025 року у справі № 446/478/19 (провадження № 14-90цс23) та у постановах Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі № 738/46/20 (провадження № 61-5944св21), від 19 березня 2025 року у справі № 569/2168/23 (провадження № 61-14290св24), від 09 липня 2025 року у справі № 500/5781/17 (провадження № 61-4018св25).

Заявник указує, що позивач не довела, яким чином порушено її право внесеними записами у Поземельну книгу. Крім того, позивач не є власником земельної ділянки і не може звертатися з таким позовом до суду. Надання дозволу на розробку земельної ділянки не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі набуття права власності на земельну ділянку. 

Стверджує, що суди надали неправильну оцінку зібраним доказам, унаслідок чого дійшли помилкового висновку про те, що внесені 02 лютого 2022 року зміни до Поземельної книги щодо її земельної ділянки порушують права позивача, оскільки 26 травня 2021 року державний реєстратор відмовив позивачу у реєстрації земельної ділянки внаслідок накладення земельної ділянки на земельну ділянку відповідача.

Судами не встановлено, на яку частину земельної ділянки відбулося накладення. Підтвердженням таких обставин мала бути земельно-технічна експертиза.

Справа не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, мала розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У грудні 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Манукян М. А. подала до Верховного Суду відзив, у якому просила касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції - без змін, як такі, що ухвалені з правильним застосуванням норм матеріального права та без порушень норм процесуального права. Вирішити питання розподілу судових витрат, понесених у суду касаційної інстанції.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Лозинської сільської ради від 03 липня 2020 року № 1139 ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 0,0712 га, для ведення особистого селянського господарства у с. Лозино.

На замовлення ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_3 у 2020 році виготовила проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства у с. Лозино.

Із кадастрового плану земельної ділянки, наявного у проєкті землеустрою, встановлено, що суміжними землевласниками відносно земельної ділянки ОСОБА_1 є: з А до Б - землі ОСОБА_6 ; із Б до В - землі комунальної власності Лозинської сільської ради; із В до Г - землі ОСОБА_2 (кадастровий номер: 4625885200:11:003:0058); із Г до А - землі комунальної власності Лозинської сільської ради.

Із акта прийому-передачі межових знаків на зберігання, складеного за участі суміжних землекористувачів та представників Лозинської сільської ради, один з яких - інженер-землевпорядник, власниками суміжних земельних ділянок, окрім ОСОБА_2 , претензій до існуючих меж не заявлено.

18 листопада 2020 року комісією у складі: сільський голова ОСОБА_7 , землевпорядник сільської ради ОСОБА_8 , голова земельної комісії: ОСОБА_9 , сільський депутат ОСОБА_10 , з виїздом на місце встановлено, що існуюча межа між земельною ділянкою ОСОБА_1 та земельною ділянкою ОСОБА_2 проходить по проораній борозні; земельна ділянка ОСОБА_2 знаходиться у приватній власності за кадастровим номером 4625885200:11:003:0058, межі земельної ділянки встановлені; ОСОБА_2 безпідставно не підписує акт про встановлення та узгодження меж земельної ділянки ОСОБА_1 . Комісія запропонувала затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0712 га, ОСОБА_1 без погодження сусідки ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 у 2012 році успадкувала після батька ОСОБА_11 , зокрема, земельну ділянку, площею 0,5861 га, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та для ведення особистого селянського господарства, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЛВ №076811, виданого 2001 року Лозинською сільською радою.
Цей державний акт містить схематичне зображення чотирьох окремих земельних ділянок з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку і для ведення особистого селянського господарства.
Конфігурація земельної ділянки, згідно з цим державним актом, є прямокутної форми.

У 2012 році отриману в спадщину земельну ділянку, площею 0,5861 га, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства, ОСОБА_2 розділила на 4 земельні ділянки і на підставі її заяви внесено інформацію до Державного земельного кадастру про земельні ділянки за кадастровими номерами: 4625885200:11:004:0051, площею 0,1773 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд; 4625885200:11:003:0058, площею 0,1994 га, для ведення особистого селянського господарства; 4625885200:11:003:0059, площею 0,1294 га, для ведення особистого селянського господарства; 4625885200:11:003:0052, площею 0,0800 га, для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується відповіддю відділу № 7 управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 18 жовтня 2020 року.

На замовлення ОСОБА_2 . Державне підприємство «Центр земельного державного кадастру» розробило технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки у зв`язку із переоформленням державного акта на право власності на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і для ведення особистого селянського господарства у с. Лозино.

Технічна документація містить, серед іншого, кадастровий план земельної ділянки, площею 0,1994 га, з кадастровим номером 4625885200:11:003:0058, яка за своєю конфігурацією є прямокутною, суміжними землекористувачами вказано: А до Б – ОСОБА_18 , Б до В - землі загального користування (дорога), В до Г - землі загального користування (вулиця), Г до Д - землі ОСОБА_13 , Д до А - землі загального користування (дорога), план погоджено в 2012 році начальником управляння Держкомзему у Яворівському районі ОСОБА_14 та сільським головою Лозинської сільської ради Яворівського району Львівської області Пурським І. С.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 4625885200:11:003:0058.

Із Поземельної книги земельної ділянки (кадастровий номер 465885200:11:003:0058) встановлено, що 08 липня 2014 року здійснено записи 001, 002, 003, 004, відповідно до яких внесено дані про нового власника земельної ділянки - ОСОБА_2 , на підставі відомостей про спадкування (записи не містять даних про поворотні точки меж земельної ділянки).

29 квітня 2020 року до Поземельної книги внесено записи 005, 006 про виправлення відомостей про координати поворотних точок меж земельної ділянки.

31 березня 2021 року до Поземельної книги внесено запис 007 про виправлення помилок (внесення змін).

02 лютого 2022 року до Поземельної книги внесено записи 008 та 009 про виправлення відомостей про координати поворотних точок меж земельної ділянки та запис, за результатами внесених змін земельна ділянка набуває 14 координат поворотних точок меж земельної ділянки, змінюється конфігурація земельної ділянки (з прямокутної на шестикутну неправильної форми), в описі меж вказано: А до Б – ОСОБА_13 , Б до В - ОСОБА_13 , В до Г. - ОСОБА_2 , Г до Д - ОСОБА_6 , Д до Е - землі загального користування (дорога), Е до А - землі загального користування (вулиця).

У Поземельній книзі вказано, що ці записи внесено на підставі документації із землеустрою, яка розроблена СПД ОСОБА_17 .

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 02 лютого 2022 року НВ-4600231092022 земельна ділянка, кадастровий номер 4625885200:11:003:0058, належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , на додатку до витягу відображений план земельної ділянки та її конфігурація, яка відрізняється від конфігурації земельної ділянки, що відображена у державному акті про право власності на землю, вказаному вище.

Із відповіді Відділу № 7 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 18 жовтня 2022 року, встановлено, що документація із землеустрою щодо зміни конфігурації земельної ділянки за кадастровим номером 4625885200:11:003:0058, площею 0,1994 га, виконавцем робіт в місцевий фонд документації не передавалася.

Згідно з інформацією Івано-Франківської селищної ради від 04 травня 2022 року, жодних рішень по земельній ділянці за кадастровим номером 4625885200:11:003:0058 не приймалось; документацій на погодження меж даної земельної ділянки не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права 

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції відповідають, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують. 

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Державний земельний кадастр - це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених Законом України «Про Державний земельний кадастр» відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування, у тому числі дані Державного адресного реєстру (за наявності); опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів, координат поворотних точок, геометричних параметрів, назв, адрес будівель, споруд та інженерних мереж, ідентифікаторів об`єктів будівництва та закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Частиною першою статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про державний земельний кадастр» Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку: а) кадастровий номер; б) площа; в) місцезнаходження (адміністративно-територіальна одиниця); г) склад угідь; ґ) цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); д) нормативна грошова оцінка; е) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки; є) відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; ж) кадастровий план земельної ділянки; з) дата державної реєстрації земельної ділянки; и) інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей; і) інформація про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; ї) дані про бонітування ґрунтів. Поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» при відкритті Поземельної книги відомості до неї вносяться на підставі документації, яка подана для державної реєстрації земельної ділянки (крім відомостей про власників та користувачів земельної ділянки).

Відповідно до частини першої статті 21 Закону України «Про державний земельний кадастр» відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками; на підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель - за результатами інвентаризації земель; на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) - у разі виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).

Пунктами 60, 61 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 (далі - Порядок № 1051) визначено, що запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором, зокрема, на підставі рішення суду.

Скасування (поновлення) запису у Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги, які засвідчуються: в електронній (цифровій) формі - кваліфікованим електронним підписом Державного кадастрового реєстратора; у паперовій формі - підписом Державного кадастрового реєстратора та скріплюються його печаткою.

Відповідно до пункту 121 Порядку № 1051, для внесення до відомостей про земельну ділянку змін щодо складу угідь, меліоративної мережі, складової частини меліоративної мережі, до території обслуговування якої включена земельна ділянка, нормативної грошової оцінки, відомостей про заходи щодо охорони земель і ґрунтів, а також до відомостей про межі земельної ділянки (у разі їх встановлення (відновлення) за фактичним використанням земельної ділянки) Державному кадастровому реєстраторові подаються, зокрема, оригінал документації із землеустрою або оцінки земель, яка є підставою для внесення таких зміни.

Отже, для внесення до відомостей про земельну ділянку змін про межі земельної ділянки, Державному реєстратору подається розроблена документація із землеустрою, яка є підставою для внесення таких змін.

Надаючи оцінку зібраним та витребуваним судом першої інстанції доказам у сукупності, суди попередніх інстанцій установили, що підставою для внесення до Поземельної книги записів № 008, № 009 щодо земельної ділянки кадастровий номер 4625885200:11:003:0058 була документація із землеустрою, яка розроблена СПД ОСОБА_17 , однак ОСОБА_2 такої документації суду не представила. 

Натомість Відділ № 7 управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Львівській області повідомив суд першої інстанції про те, що документація із землеустрою щодо зміни конфігурації земельної ділянки за кадастровим номером 4625885200:11:003:0058, площею 0,1994 га, виконавцем робіт у місцевий фонд документації не передавалася, а Івано-Франківська селищна рада жодних рішень щодо земельної ділянки за кадастровим номером 4625885200:11:003:0058 не приймала, документація на погодження меж цієї земельної ділянки до селищної ради не надходила.

Таким чином, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про скасування оспорюваних записів Поземельної книги, оскільки зміна конфігурації земельної ділянки ОСОБА_2 призвела до її накладання на запроектовану земельну ділянку ОСОБА_1 , що перешкоджає позивачу завершити розпочатий у 2020 році процес безоплатної приватизації земельної ділянки, межі якої було встановлено та погоджено ще до оспорюваної зміни конфігурації земельної ділянки відповідача на підставі записів № 008, № 009, вчинених Державним кадастровим реєстратором 02 лютого 2022 року.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_1 не є належним позивачем і вона обрала неефективний спосіб захисту, колегія суддів спростовує, оскільки ОСОБА_1 , будучи користувачем спірної земельної ділянки, набула право на її безоплатну приватизацію на законних підставах, що дає їй право звернутися до суду з цим позовом відповідно до статті 4 ЦПК України та у спосіб, який не суперечить положенням частини десятої статті 16 ЦК України. 

Колегія суддів погоджується із висновками суду апеляційної інстанції в тій частині, що оспорювані записи Поземельної книги стосуються земельної ділянки, яка перебуває у власності відповідача, отже, спір має приватноправовий характер. 

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що суди мали встановити, на яку частину земельної ділянки відбулося накладення, для правильного вирішення спору у цій справі правового значення не мають.

З огляду на характер спірних правовідносин та встановлені судом першої інстанції обставини справи, посилання заявника у касаційній скарзі на правові висновки, викладені у вказаних заявником постановах Верховного Суду, є безпідставним, оскільки висновки судів першої та апеляційної інстанції не суперечать висновкам, викладеним у зазначених постановах, а відповідні аргументи касаційної скарги фактично зводяться до незгоди із встановленими обставинами справи та необхідності переоцінки доказів, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Верховний Суд установив, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність ухвалених судових рішень не впливають.

Верховний Суд розглянув справу у межах доводів, наведених заявником у касаційній скарзі, які стали підставою для відкриття касаційного провадження; підстав вийти за межі розгляду справи судом касаційної інстанції не встановлено.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Оскільки касаційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 18 лютого 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02 жовтня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк