УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року
м. Київ

справа № 522/1677/17
провадження № 61-3205ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 05 лютого 2026 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 
до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання майна особистою приватною власністю, визнання недійсними договорів та поділ спільного майна подружжя,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 26 січня 2017 року звернулася до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, у якому просила здійснити поділ спільного майна подружжя, шляхом визнання за нею права власності на 1/2 частину майна.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 березня 2023 року позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано особистою приватною власністю ОСОБА_2  наступне нерухоме майно: стояночне місце № НОМЕР_1 загальною площею 16.1. кв.м., розташоване в АДРЕСА_1 ; стояночне місце 
АДРЕСА_2 ; нежитлове приміщення 1т площею 
53.3. кв.м., розташоване в АДРЕСА_1 ;
Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку із допоміжними спорудами АДРЕСА_3 , загальною площею № 194,6 кв. м.; 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами загальною площею 249.9 кв. м. в 
АДРЕСА_4 ; на 6/100 частин двох житлових будинків
із надвірними спорудами загальною площею 120.5 кв. м., в 
АДРЕСА_5 ;
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку із допоміжними спорудами АДРЕСА_3 , загальною площею № 194,6 кв. м.; 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами загальною площею 249.9 кв. м. в 
АДРЕСА_4 ; на 6/100 частин двох житлових будинків
із надвірними спорудами загальною площею 120.5 кв. м., в 
АДРЕСА_5 ;
У решті позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - відмовлено.
Не погодившись з вказаним рішенням суду, 26 квітня 2023 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Торган Л. М. звернулася з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Одеського апеляційного суду 11 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси 
від 14 березня 2023 року було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, а саме для надання доказів сплати судового збору.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто скаржнику.
01 січня 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кувшинова В. П. подала до суду апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду 
м. Одеси від 14 березня 2023 року разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування клопотання ОСОБА_1 посилалась на те, що вона жодного разу не отримувала кореспонденції 
від Одеського апеляційного суду по справі, а отже про винесення судом ухвал про залишення без руху та повернення її апеляційної скарги не знала. Зазначає, що оскільки вона від своїх намірів оскаржити рішення не відмовлялась в межах десятиденного строку з моменту ознайомлення з ухвалою від 11 липня 
2023 року нею було сплачено судовий збір. Інших доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження клопотання не містить.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05 лютого 2026 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою 
ОСОБА_5 на рішення Приморського районного суду м. Одеси 
від 14 березня 2023 року у вказаній справі.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована відсутністю випадків, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України, для відкриття апеляційного провадження у разі спливу одного року після складення повного тексту судового рішення.
11 березня 2026 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Кувшинова В. П. через систему «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Одеського апеляційного суду від 05 лютого 2026 року у вказаній справі.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона не має юридичної освіти, а тому звернулася до адвоката Торган Л. М. за правовою допомогою, 
а остання, зі свого боку, неналежно виконувала свої професійні обов`язки 
та не повідомляла довірителя про справжній стан розгляду апеляційної скарги.
Вказує, що жодної кореспонденції від апеляційного суду їй не надходило.
Крім того, ОСОБА_1 обставиною, яка вплинула на пропуск строку 
на подання апеляційної скарги, зазначає саме довгий період (понад два роки) протягом якого апеляційний суд не повертав первісну апеляційну скаргу 
при наявності підстав для її повернення.
За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
За змістом частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.
Відповідно до частини першої статті 354 ЦПК України (в редакції, чинній станом на дату ухвалення заочного рішення судом першої інстанції) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно з частиною другою статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
Апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси 
від 14 березня 2023 року заявник подав 01 січня 2026 року, тобто через 
два роки та вісім місяців після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_1 знала про розгляд справи, мала процесуальний статус позивача за первісним позовом, 
у своєму клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження підтвердила, що була обізнана про подачу первісної апеляційної скарги.
Також у матеріалах справи наявний доказ, що 07 вересня 2023 року копію ухвали Одеського апеляційного суду 11 липня 2023 року було отримано представником заявника ОСОБА_1 - адвокатом Торган Л. М. безпосередньо в Одеському апеляційному суді.
Апеляційний суд правильно зазначив, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу не проявляла жодної зацікавленості у розгляді судового провадження, ініційованого самою позивачкою ОСОБА_1 , тим самим пропустила встановлений законом присічний строк для апеляційного перегляду як особа, яка була обізнана про таке судове провадження.
Доводи касаційної скарги про неналежне виконання обов`язків адвокатом своїх професійних обов`язків є необґрунтованими, оскільки такі не звільняли ОСОБА_1 від обов`язку особисто вживати заходів для прискорення процедури розгляду справи, цікавитись розглядом її апеляційної скарги 
та не є підставами, які передбачені частиною другою статті 358 ЦПК України. Тривалий період протягом якого апеляційний суд не повертав первісну апеляційну скаргу негативно не впливав на можливість усунути її недоліки ОСОБА_1 , а протягом цього часу суд неодноразово направляв копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху безпосередньо на адресу заявника.
Врахувавши факт подання апеляційної скарги після спливу більше, ніж одного року з дня ухвалення оскаржуваного судового рішення, обізнаність ОСОБА_1 про рішення суду першої інстанції, ініціювання нею питання про його перегляд в апеляційному порядку, апеляційний суд у зв`язку 
з відсутністю підстав для відкриття апеляційного провадження, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку 
про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Інші аргументи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають, зводяться до незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції.
Ураховуючи викладене, оскільки правильне застосування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
У зв'язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження.
Керуючись статтями 394, 406 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 05 лютого 2026 року 
в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання майна особистою приватною власністю, визнання недійсними договорів та поділ спільного майна подружжя, відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко