УХВАЛА

7 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 756/3110/25
провадження № 51-1279 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 вересня 2025 року про повернення апеляційної скарги,
установив:
Відповідно до знеособлених даних Єдиного державного реєстру судових рішень стосовно засудженого, ухвалою Київського апеляційного суду від 30 вересня 2025 року повернуто апеляційну скаргу засудженому ОСОБА_4 , подану на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 12 березня 2025 року.
Вирок ухвалено у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Цим рішенням ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років два місяці.
До суду Касаційного кримінального суду надійшла касаційна скарга засудженого.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу належить залишити без руху та встановити засудженому строк для усунення недоліків, з огляду на таке.
За змістом положень п. 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Тобто, посилаючись на незаконність судових рішень особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої вимоги, які мають узгоджуватися з повноваженнями суду касаційної інстанції, передбаченими ст. 436 КПК України, та не суперечити обґрунтуванню касаційної скарги.
Подана засудженим касаційна скарга не відповідає вимогам статті 427 КПК України, з огляду на таке.
У касаційній скарзі засуджений не наводить жодних доводів щодо незаконності чи необґрунтованості ухвали апеляційного суду, яка є предметом касаційного перегляду.
Скарга містить лише незгоду з вироком суду першої інстанції щодо розміру майнової шкоди, що не може бути предметом касаційної перевірки, оскільки вирок не переглядався апеляційним судом.
Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього Кодексу.
Отже, предметом касаційного перегляду у цьому провадженні є виключно ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги, постановлена відповідно до ст. 399 КПК України. 
Однак засуджений не зазначив, які саме вимоги процесуального закону були порушені апеляційним судом при поверненні апеляційної скарги.
Для виконання вимог ст. 427 КПК України засудженому необхідно вказати конкретні порушення, які, на його думку, допустив суд апеляційної інстанції, обґрунтувати, чому ці порушення відповідно до ст. 438 КПК України є підставами для скасування ухвали, сформулювати вимоги, які мають узгоджуватися зі ст. 436 КПК України та повноваженнями суду касаційної інстанції.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК України, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Проте, до касаційної скарги не додано копії ухвали Київського апеляційного суду від 30 вересня 2025 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення.
Враховуючи наведене, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що касаційну скаргу засудженого належить залишити без руху, встановивши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
При повторному зверненні до суду касаційної інстанції необхідно підтвердити, що не пропущено цей строк.
Керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого  ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 вересня 2025 року про повернення апеляційної скарги - залишити без руху, встановивши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали касаційного суду для усунення вказаних у ній недоліків.
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3