ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/3536/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Студенець В.І. - головуючий, судді: Бакуліна С.В., Кібенко О.Р., 

за участю секретаря судового засідання: Натаріної О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Міністерства юстиції України та Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України"

на постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуючий суддя - Пономаренко Є.Ю., судді: Владимиренко С.В., Ткаченко Б.О.)
від 12.01.2026

у справі № 910/3536/23 

за позовом Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" в особі Ради адвокатів України 
до Міністерства юстиції України 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Рада адвокатів міста Києва 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
про визнання протиправним та скасування наказу №5706/5 від 20.12.2022, зобов`язання вчинити дії,

за участю представників учасників справи:
позивача - Козачук Н.Ю.
відповідача - Барановська А.М.,
третьої особи Ради адвокатів міста Києва - Козачук Н.Ю.
третьої особи ОСОБА_1 - особисто ОСОБА_1 , ОСОБА_3 
третьої особи ОСОБА_2 - не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Недержавна некомерційна професійна організація "Національна асоціація адвокатів України" звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 5706/5 від 20.12.2022 про задоволення скарги та скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та зобов`язання Міністерство юстиції України вчинити дії щодо поновлення в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію 05.08.2022 №1000711070058048098 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", проведену державним реєстратором Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації Недбайлом Олегом Андрійовичем щодо Ради адвокатів міста Києва (ідентифікаційний код юридичної особи 38517528).

1.2. Позивач вважає наказ Мін`юсту №5706/5 від 20.12.2022 таким, що прийнятий всупереч статей 19, 55 Конституції України, статті 34 "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" та Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015 №1128 (далі - Порядок 1128).

Зокрема, позивач вважає, що:

- права ОСОБА_2 не порушені внаслідок проведення реєстраційної дії від 05.08.2022 №10007110700580480984, а відтак, Мін`юст, керуючись Порядком №1128 повинен був відмовити у задоволенні скарги;

- Мін`юст не повідомляв НААУ як заінтересовану особу (засновника Ради адвокатів міста Києва) про розгляд скарги ОСОБА_2 від 06.09.2022;

- Центральна Колегія Мін`юсту не мала права встановлювати повноваження Ради адвокатів України та проводити оцінку її діям та рішенням на предмет відповідності чинному законодавству;

- висновок Центральної Колегії Мін`юсту від 28.09.2022 було опубліковано на сайті Мін`юсту лише 20.12.2022;

- для проведення реєстраційної дії державному реєстратору Недбайлу О.А. було подано документи, перелік та вимоги до яких визначено статтею 15 та статтею 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", а отже у державного реєстратора були відсутні підстави для відмови у державній реєстрації.

2. Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.07.2024 закрито провадження у справі №910/3536/23 в частині позовних вимог про скасування пунктів 3, 5 резолютивної частини наказу Міністерства юстиції України №5706/5 від 20.12.2022 "Про задоволення скарги" на підставі пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України. Позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункти 1, 2, 4 резолютивної частини наказу Міністерства юстиції України №5706/5 від 20.12.2022 "Про задоволення скарги". У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. 

2.2. В частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування пунктів 3, 5 наказу, суд першої інстанції дійшов висновків про закриття провадження у справі, оскільки спір є публічно-правовим та виник між державним реєстратором та Мін`юстом, стосується повноважень такого реєстратора, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Суд першої інстанції в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування пунктів 1, 2, 4 наказу прийшов до висновку, що наказ Мін`юсту №5706/5 від 20.12.2022 (пункти 1, 2, 4) прийнято з порушенням пункту 4 частини шостої статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", пункту 9, 10, 12 Порядку №1128, а отже підлягає визнанню протиправним та скасуванню в частині пунктів 1, 2, 4 резолютивної частини наказу Міністерства юстиції України №5706/5 від 20.12.2022 "Про задоволення скарги".

Також суд першої інстанції в ухвалі від 15.06.2023 дійшов висновків про відсутність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України в частині визнання протиправним та скасування пунктів 1, 2, 4 наказу Міністерства юстиції України, оскільки спір, що існує у цій справі наближений до корпоративних відносин щодо управління юридичною особою - органом адвокатського самоврядування, який фактично виник між третіми особами та позивачем. Місцевий господарський суд зазначав, що позовні вимоги про скасування наказу Мін`юсту не є такими, що виникли у сфері публічно-правових відносин, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

2.3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2026 рішення Господарського суду міста Києва від 30.07.2024 у справі №910/3536/23 скасовано. Провадження у справі №910/3536/23 закрито.

2.4. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спір за позовом адвокатури, як особливої формації, до Міністерства юстиції України, як державного органу - суб`єкта владних повноважень, підпадає під ознаки публічно-правового, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

3.1. Не погоджуючись з постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2026 у справі №910/3536/23, Міністерство юстиції України звернулось з касаційною скаргою, якою просить оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

3.2. Підставами касаційного оскарження Міністерство юстиції України визначило пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

3.3. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставою касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

3.4. Міністерство юстиції України підставою касаційного оскарження зазначає пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вважає, що судом апеляційної інстанції не враховано висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 23.11.2021 у справі №560/1698/19, від 04.03.2025 у справі №910/5996/24, від 09.02.2026 у справі №910/10897/24, від 11.10.2021 у справі №910/5971/20, від 29.05.2019 у справі №826/9341/17, від 23.05.2018 у справі №914/2006/17, від 20.11.2018 у справі №911/1431/18, від 18.12.2019 у справі №826/13961/17, 04.06.2019 у справі №821/1504/17, що призвело до неправильного застосування приписів пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

3.5. Також не погоджуючись з постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2026 у справі №910/3536/23, Недержавна некомерційна професійна організація "Національна асоціація адвокатів України" звернулась з касаційною скаргою, якою просить оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

3.6. Недержавна некомерційна професійна організація "Національна асоціація адвокатів України" підставою касаційного оскарження зазначає пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вважає, що судом апеляційної інстанції не враховано висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 18.12.2019 у справі №826/13961/17, від 30.06.2020 у справі №927/999/19, від 23.05.2023 у справі №925/352/22, від 10.09.2019 у справі №921/36/18, від 13.11.2019 у справі №826/2778/16, від 13.02.2019 у справі №910/8729/18, від 25.06.2019 у справі №904/1083/18, від 25.02.2020 у справі №916/385/19, від 06.06.2023 у справі №920/277/22, від 10.05.2023 у справі №920/343/22, від 10.05.2023 у справі №920/155/22, від 09.02.2022 у справі №910/6939/20, від 20.08.2019 у справі №911/714/18, від 15.07.2021 у справі №924/48/19, що призвело до неправильного застосування приписів пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України. Також посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 09.02.2026 у справі №910/10897/24.

Крім того, заявник касаційної скарги вважає, що судом апеляційної інстанції безпідставно стягнуто з позивача судовий збір за розгляд апеляційних скарг, що суперечить вимогам статей 129 - 130 Господарського процесуального кодексу України. При цьому посилається на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 18.12.2019 у справі №640/1029/18, від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, від 09.07.2019 у справі №922/592/17, від 25.07.2019 у справі №910/11310/18, від 21.01.2020 у справі №922/3422/18, від 26.04.2021 у справі №910/12099/17, від 26.05.2022 у справі №905/460/21, від 01.11.2023 у справі №905/85/23, від 06.06.2024 у справі №905/1840/21, від 02.12.2024 у справі №904/217/24, від 25.04.2024 у справі №903/1079/23, від 20.06.2023 у справі №925/1372/21, від 11.05.2023 у справі №921/811/21, від 25.04.2023 у справі №924/341/22, від 10.10.2023 у справі №907/636/20, від 16.02.2021 у справі №905/121/19, від 13.05.2021 у справі №910/16777/20, від 15.09.2021 у справі №902/136/21, від 18.01.2022 у справі №922/2017/17.

3.7. У відзивах на касаційні скарги третя особа ОСОБА_1 проти доводів та вимог, викладених у касаційних скаргах заперечує, просить касаційні скарги залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін. Відзиви мотивовані тим, що у спірних правовідносинах Міністерство юстиції України виступає як суб`єкт владних повноважень, який законом наділений владними управлінськими функціями щодо забезпечення процедури оскарження у сфері державної реєстрації юридичних осіб. Заявник посилається на практику Верховного Суду, в тому числі Великої Палати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №910/8424/17), в яких зазначено, що справи щодо оскарження рішень Міністерства юстиції України, прийнятих за наслідками розгляду скарг на дії державних реєстраторів, підлягають розгляду за правилами саме адміністративної юрисдикції.

Також просить постановити окрему ухвалу стосовно порушення державним реєстратором Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації Недбайлом О.А., адвокатом ОСОБА_4., головою, її заступниками, секретарем, членами Ради адвокатів України, членами Центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 206-2 Кримінального кодексу України та надіслати прокурору або органу досудового розслідування, який повинен надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк.

3.8. Від третьої особи ОСОБА_2 надійшло клопотання про долучення доказів, відповідно до якого заявник просить доєднати до матеріалів справи матеріали щодо відкриття кримінального провадження №42026102020000008 за частиною другою статті 205-1 Кримінального кодексу.

3.9. З огляду на межі розгляду справи судом касаційної інстанції, які визначені статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, а саме, враховуючи те, що суд касаційної інстанції не має права збирати чи приймати нові докази, Суд залишає зазначене клопотання без розгляду.

4. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

Рада адвокатів України 01.08.2022 прийняла рішення №51 "Про затвердження у новій редакції Положення про Раду адвокатів міста Києва та призначення тимчасового виконувача обов`язків керівника юридичної особи Ради адвокатів міста Києва" (далі по тексту рішення № 51), яким вирішила:

пункт 1 резолютивної частини рішення - з метою збереження та оптимального використання та утримання майна Ради адвокатів міста Києва, виконання законодавчих вимог трудового, податкового, регуляторного та іншого законодавства України, затвердити у новій редакції Положення про Раду адвокатів міста Києва, з урахуванням змін внесених до Регламенту ради адвокатів регіону згідно рішення Ради адвокатів України №50 від 01.08.2022;

пункт 2 резолютивної частини рішення - призначити ОСОБА_4 тимчасовим виконувачем обов`язків керівника юридичної особи Ради адвокатів міста Києва (ідентифікаційний код: 38517528);

пункт 3 резолютивної частини рішення - доручити тимчасовому виконувачу обов`язків керівника юридичної особи Ради адвокатів міста Києва Краснику Вадиму Володимировичу за дорученням Голови Ради адвокатів України, Національної асоціації адвокатів України Ізовітової Л.П., відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", звернутися для здійснення державної реєстрації Положення про Раду адвокатів міста Києва у новій редакції; про внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відомостей про керівника/представника Ради адвокатів міста Києва та про наявність тимчасового виконувача обов`язків керівника юридичної особи Ради адвокатів міста Києва здійснювати такі повноваження:

- представляти раду адвокатів регіону в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях, перед громадянами без доручення;

- представляти НААУ, як засновника РАР (ради адвокатів регіону), перед суб`єктами державної реєстрації, з приводу проведення державної реєстрації змін до відомостей про раду адвокатів регіону, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за дорученням Голови Ради адвокатів України, Національної асоціації адвокатів України;

- розпоряджатись коштами та майном ради адвокатів регіону;

- укладати трудові, цивільно-правові угоди, господарські договори від імені ради адвокатів регіону;

- уповноважувати на представництво від імені ради адвокатів регіону;

- приймати та звільняти з роботи найманих працівників;

- забезпечувати ведення діловодства ради адвокатів регіону;

- призначати на посади та звільняти з посад працівників секретаріату ради адвокатів регіону, застосовувати до них заходи заохочення та/або дисциплінарного впливу;

- в рамках затвердженого конференцією адвокатів регіону штатного розпису затверджувати структуру секретаріату ради адвокатів регіону та вносити зміни до такої структури і штатного розпису;

- затверджувати положення про структурні підрозділи секретаріату ради адвокатів регіону, посадові інструкції його працівників та порядок атестації працівників секретаріату ради адвокатів регіону згідно з чинним законодавством України;

- видавати накази та доручення, виконувати інші організаційно - розпорядчі та господарсько-фінансові функції, пов`язані з діяльністю ради адвокатів регіону;

пункт 4 резолютивної частини рішення - уповноважити Красника Вадима Володимировича як тимчасового виконувача обов`язків керівника юридичної особи Ради адвокатів міста Києва бути представником для здійснення усіх необхідних дій щодо внесення змін до відомостей, які містять в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у тому числі про осіб, які можуть вчиняти дії від імені Ради адвокатів міста Києва, подавати документи для державної реєстрації.

На підставі зазначеного рішення Ради адвокатів України від 01.08.2022 №51 та на підставі поданого ОСОБА_4 пакету документів, зокрема, довіреності від 02.08.2022 державним реєстратором Дарницької районної державної адміністрації у місті Києві Недбайлом О.А. проведено реєстраційну дію від 05.08.2022 №1000711070058048098 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу" унаслідок якої було змінено керівника Ради адвокатів міста Києва (з ОСОБА_1 на ОСОБА_4.), редакцію Положення про Раду адвокатів міста Києва та інформацію для зв`язку з Радою адвокатів міста Києва.

У порядку статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" до Міністерства юстиції України (надалі - Мін`юст) надійшла скарга ОСОБА_2 від 06.09.2022, що зареєстрована у Мін`юсті 06.09.2022 за №СК-2226-22 на реєстраційну дію від 05.08.2022 №1000711070058048098.

За результатом розгляду скарги ОСОБА_2 від 06.09.2022 на підставі висновку Центральної колегії Мін`юсту з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту (надалі - Центральна Колегія Мін`юсту) від 28.09.2022, Мін`юстом прийнято рішення у формі наказу №5706/5 від 20.12.2022 "Про задоволення скарги".

У висновку колегія зазначала, що рішення Ради адвокатів України "Про затвердження у новій редакції Положення про Раду адвокатів міста Києва та призначення тимчасового виконувача обов`язків керівника юридичної особи Ради адвокатів міста Києва" в частині призначення керівника не є рішенням уповноваженого органу управління юридичної особи, а отже не є належним документом у розумінні пункту 2 часини четвертої статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань". Крім того, колегією встановлено, що для проведення оскаржуваної реєстраційної дії щодо зміни керівника Ради адвокатів міста Києва державному реєстратору було надано, зокрема, довіреність, видану організацією ОСОБА_4 на представлення її інтересів з приводу державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в ЄДР про Кваліфікаційн0-дисциплінарну комісію адвокатури міста Києва, а не Раду адвокатів міста Києва. З огляду на що, колегія дійшла висновку, що ОСОБА_4 не мав повноважень подавати документів на проведення реєстраційних дій щодо зміни керівника Ради адвокатів міста Києва.

Так, наказом Мін`юсту №5706/5 від 20.12.2022 задоволено скаргу ОСОБА_2 від 06.09.2022 та скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію від 05.08.2022 №1000711070058048098 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", проведену державним реєстратором Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації Недбайлом О.А. щодо Ради адвокатів міста Києва (ідентифікаційний код: 38517528).

Недержавна некомерційна професійна організація "Національна асоціація адвокатів України" (надалі - НААУ) вважає наказ Мін`юсту №5706/5 від 20.12.2022 таким, що прийнятий всупереч статей 19, 55 Конституції України, статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" та Порядку № 1128, а отже підлягає визнанню протиправним та скасуванню з послідуючим зобов`язанням Мін`юсту поновити у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію від 05.08.2022 №1000711070058048098.

Отже, НААУ у порядку частини першої статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" звернулось з даним позовом до суду.

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, яким керувався суд

5.1. Відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 

5.2. Верховний Суд у постанові від 17.01.2023 у справі №910/20309/21 зазначив, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження. При цьому самим скаржником у касаційній скарзі з огляду на принцип диспозитивності визначається підстава, вимоги та межі касаційного оскарження, а тому тягар доказування наявності підстав для касаційного оскарження, передбачених, зокрема, статтею 287 Господарського процесуального кодексу України (що визначено самим скаржником), покладається на скаржника.

5.3. Відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців регулюються Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Відповідно до частин першої та другої статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Мін`юста та його територіальних органів або до суду.

Мін`юст розглядає скарги:

1) на проведені державним реєстратором реєстраційні дії;

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Мін`юста.

Згідно з частиною шостою статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" за результатами розгляду скарги Мін`юст та його територіальні органи приймають мотивоване рішення, зокрема про задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про скасування реєстраційної дії.

Частиною десятою цієї статті визначено, що порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юста визначається Кабінетом Міністрів України.

5.4. Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 затверджений Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації.

Згідно із пунктом 1 Порядку №1128 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), останній визначає процедуру розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту (далі - суб`єкт оскарження), що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами 

Пунктом 2 Порядку №1128 передбачено, що для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 1128 за результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги приймає рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом.

Згідно із пунктом 17 Порядку № 1128 рішення, дії або бездіяльність Мін`юсту можуть бути оскаржені до суду. 

5.5. За приписами частини шостої статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення, яке в свою чергу може бути оскарженим до суду. 

5.6. Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатське самоврядування - гарантоване державою право адвокатів самостійно вирішувати питання організації та діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. 

Статтею 5 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатура є незалежною від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб.

Держава створює належні умови для діяльності адвокатури та забезпечує дотримання гарантій адвокатської діяльності.

На підставі статті 18 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокати мають право створювати в установленому законом порядку місцеві, всеукраїнські і міжнародні об`єднання.

Відповідно до статті 43 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатське самоврядування ґрунтується на принципах виборності, гласності, обов`язковості для виконання адвокатами рішень органів адвокатського самоврядування, підзвітності, заборони втручання органів адвокатського самоврядування у професійну діяльність адвоката.

Статтею 46 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що організаційними формами адвокатського самоврядування є конференція адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), рада адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Рада адвокатів України, з`їзд адвокатів України.

Адвокатське самоврядування здійснюється через діяльність конференцій адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), рад адвокатів регіону (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, ревізійних комісій адвокатів регіонів (Автономної Республіки Крим, області, міста Києва, міста Севастополя), Вищої ревізійної комісії адвокатури, Ради адвокатів України, з`їзду адвокатів України.

Згідно із статтею 47 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" вищим органом адвокатського самоврядування в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є конференція адвокатів регіону, до повноважень якої у тому числі відноситься обрання голови та членів ради адвокатів регіону.

Водночас, відповідно до статей 48, 49 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" у період між конференціями адвокатів регіону функції адвокатського самоврядування у регіоні виконує рада адвокатів регіону, яку в свою чергу представляє Голова ради адвокатів регіону. 

5.7. Згідно із Положенням Рада адвокатів міста Києва є неприбутковою професійною організацією, яка відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" створена і діє у системі органів Національної асоціації адвокатів України, як регіональна форма адвокатського самоврядування, на яку державою покладено виконання публічно-представницьких функцій недержавного самоврядного інституту у період між конференціями адвокатів регіону, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання правової допомоги на професійній основі - адвокатури України.

5.8. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 05.08.2022 державним реєстратором Недбайлом О.А. здійснено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу - Раду адвокатів міста Києва, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо зміни керівника, а саме: замість керівника Ради адвокатів міста Києва ОСОБА_1 вказано керівником Красника В.В., про що до Єдиного державного реєстру внесено запис №1000711070058048098 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу".

5.9. Звертаючись до суду з цим позовом, Недержавна некомерційна професійна організація "Національна асоціація адвокатів України" зазначала, що позивач у спірних правовідносинах діє як засновник юридичної особи Ради адвокатів міста Києва та має право самостійно вирішувати питання управління регіональними органами адвокатського самоврядування. Позивач вказував, що безпосередньо є учасником відносин, пов`язаних зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням регіональних органів адвокатського самоврядування, в тому числі Ради адвокатів міста Києва, зокрема щодо призначення керівника Ради.

5.10. Вимогами у цій справі є визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України щодо скасування проведеної державним реєстратором державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу Раду адвокатів місті Києва.

5.11. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

5.12. Згідно із частиною другою статті 2 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду із цим позовом) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За визначенням пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

5.13. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб, а також органів, яким законом надане право на представництво інтересів інших осіб, з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

При цьому критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

5.14. Як убачається зі змісту позову, Недержавна некомерційна професійна організація "Національна асоціація адвокатів України" оскаржує до господарського суду рішення відповідача відносно державного реєстратора, пов`язані з державною реєстрацією змін до відомостей про керівника Ради адвокатів міста Києва, посилаючись при цьому на неналежну оцінку відповідачем дій та рішень державного реєстратора при проведенні державної реєстрації - зміни керівника органу адвокатського самоврядування, в контексті дотримання вимог законодавства при перевірці належності та допустимості рішення органу адвокатського самоврядування, на підставі якого були вчинені дії з реєстрації. 

Порушення своїх прав позивач вбачає в тому, що скасування відповідачем реєстраційної дії про зміну керівника органу адвокатського самоврядування призвело до незаконної зміни керівника органу адвокатського самоврядування. 

Водночас, третя особа - ОСОБА_2 , скаргу якого задоволено Міністерством юстиції України, обґрунтовує свою позицію неналежністю документів на підставі яких була вчинена реєстраційна дія щодо зміни керівника органу адвокатського самоврядування, зокрема зазначає, що рішення позивача, яким призначено тимчасового виконувача обов`язків керівника юридичної особи Ради адвокатів міста Києва не є рішенням уповноваженого органу управління юридичної особи та суперечить чинному законодавству та Положенню про Раду адвокатів міста Києва.

Отже, між позивачем та третьою собою ОСОБА_2 існують суперечності щодо легітимності та правомірності рішення позивача, яке в свою чергу стало предметом розгляду при здійснені реєстраційної дії та оскарження зазначеної дії до відповідача. 

За таких обставин участь Міністерства юстиції України та оцінка ним дій реєстратора у спорі не змінює його характеру на публічно-правовий. Такий спір є спором про право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства.

Водночас лише скасування з формальних підстав запису про державну реєстрацію відомостей про юридичну особу, в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами. Тож не виконується основне завдання судочинства. У таких спорах питання правомірності юридичних фактів, на підставі яких були вчинені оскаржувані реєстраційні дії, обов`язково постануть перед судом, який буде вирішувати спір.

Отже спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки Міністерство юстиції, здійснюючи оцінку дій державного реєстратора, не мало публічно-правових відносин саме з позивачем. Державна реєстрація змін юридичної особи стосувалася реєстрації прав іншої особи, а не позивача.

5.15. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів. 

В свою чергу, відповідачем при виданні наказу перевірялось питання дотримання державним реєстратором Недбайло О.А. вимог статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в частині відповідності вимогам закону документів поданих для реєстрації, які призвели до зміни керівника органу адвокатського самоврядування.

5.16. Верховний Суд звертає увагу, що до 2018 року спори щодо визнання протиправними реєстраційних дій, скасування рішень про державну реєстрацію, реєстраційних записів та наказів Мін`юсту щодо скасування реєстраційних записів за позовами до державних реєстраторів чи Мін`юсту розглядалися переважно судами адміністративної юрисдикції. Водночас протягом 2018-2019 років Велика Палата Верховного Суду змінила юрисдикційну належність таких категорій справ, застосувавши єдиний концептуальний підхід, який не залежав від того, чи йшлося про реєстраційні дії або записи, вчинені на підставі Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" чи Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 19.06.2019 у справі №802/385/18-а та від 04.06.2019 у справі №821/1504/17, на які посилаються скаржники, визначаючи юрисдикційність спорів щодо скасування наказів Мін`юсту про скасування реєстраційних дій, виходила з суті спірних відносин. Це означає, що, визначаючи спір як корпоративний чи спір про цивільне право, Велика Палата Верховного Суду вважала, що такий спір існує не між позивачем та Мін`юстом, а між особою, яка звернулася до Мін`юсту, вважаючи свої права порушеними, та особою, реєстрацію речового права чи права на частку в капіталі юридичної особи було скасовано Мін`юстом за такою заявою. Тобто між тими особами приватного права, які одночасно заявляють свої права на частку у капіталі чи об`єкт нерухомого майна, не погоджуючись із проведеними реєстраційними діями чи їх скасуванням. Участь Мін`юсту у таких спорах у якості співвідповідача не змінює приватно-правовий характер спору.

Тобто, Велика Палата Верховного Суду, визначаючи характер спору як приватноправовий, орієнтувалася на суть спору, а не на визначений позивачем суб`єктний склад учасників справи, вважала, що такий спір виникає саме між юридичними та фізичними особами, одна із яких має зареєстроване право, а інша його оспорює. 

Аналогічні висновки сформовані також і у постановах від 18.12.2019 у справі №826/13961/17, від 23.05.2023 у справі № 925/352/22, від 09.02.2026 у справі №910/10897/24 тощо.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.09.2019 у справі №921/36/18 висновувала, що спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, є корпоративними у розумінні пункту 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України незалежно від того, чи є позивач акціонером (учасником) юридичної особи, і мають розглядатися за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Визначення юрисдикції, зокрема предметної, ґрунтується на аналізі предмета позову та його підстав. Це ключові критерії, що розмежовують компетенцію між адміністративними, господарськими та цивільними судами, визначаючи характер спірних правовідносин.

Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Також згідно із позицією, сформованою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.11.2019 у справі № 826/16500/17, де розглядався спір про визнання протиправними та скасування реєстраційний дій щодо змін до відомостей про юридичну особу Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію адвокатури м. Києва, зокрема відносно зміни керівника юридичної особи, цей спір є наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, відтак повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.12.2019 у справі №826/17484/16, в якій розглядався спір між ОСОБА_1 та Міністерством юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу "Про скасування реєстраційної дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", де Суд дійшов висновків про належність таких спорів судам господарської юрисдикції.

5.17. За таких обставин Суд вважає, що між позивачем та відповідачем (суб`єктом владних повноважень) немає публічно-правових відносин, спір не є публічно-правовим, а тому не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства. Відтак, справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись за правилами господарського судочинства.

Суд апеляційної інстанції зазначеного не врахував та помилково закрив провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу, чим порушив норми процесуального права.

Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про скасування постанови та направлення справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду, доводи касаційної скарги позивача щодо неправомірного покладення на останнього сплати судового збору за розгляд апеляційних скарг не розглядаються.

5.18. Стосовно вимоги третьої особи ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали стосовно порушення державним реєстратором Недбайлом О.А., адвокатом ОСОБА_4., головою, її заступниками, секретарем, членами Ради адвокатів України, членами Центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, слід зазначити наступне.

Відповідно до частин першої та восьмої статті 246 Господарського процесуального кодексу України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Окрему ухвалу може бути постановлено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.10.2023 у справі № 756/8056/19 сформовано висновок, що окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду грубі порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли. Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду.

Колегія суддів не вбачає підстав для постановлення щодо вказаних осіб окремої ухвали, оскільки спір у цій справі по суті не вирішувався, а вирішувалося питання юрисдикції спору.

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

6.1. Згідно із приписами пункту 2 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

6.2. Відповідно до частини шостої статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

6.3. Згідно із частиною четвертою статті 310 Господарського процесуального кодексу України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

6.4. Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновків про задоволення касаційних скарг, скасування постанови суду апеляційної інстанції щодо закриття провадження у справі та направлення справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

7. Судові витрати

7.1. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, підлягають розподілу за результатами розгляду спору.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги Міністерства юстиції України та Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України" задовольнити, постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2026 у справі №910/3536/23 скасувати, а справу №910/3536/23 передати до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді С. Бакуліна 

О. Кібенко