УХВАЛА 

07 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 629/612/25
провадження № 51-4265 кмо 25

Суддя Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду ОСОБА_1 розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_2 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 лютого 2025 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року щодо ОСОБА_3 , 
встановила:

Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 лютого 2025 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року апеляційну скаргу обвинуваченого залишено без задоволення, а вирок суду - без зміни.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, захисник ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, у якій ставить питання про скасування судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону і невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок суворості. Зазначає, що при призначенні покарання суд не врахував наявність у винного легкої розумової відсталості, його роботу в таксі, що є єдиним джерелом доходу. Вказує на порушення вимог ст. 52 КПК України, оскільки вказівка суду про участь у судовому засіданні захисника не відповідає дійсності. Крім того, оскільки ОСОБА_3 примирився з потерпілим та відшкодував йому завдані збитки, то кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі ст. 46 КК України.
Також до суду касаційної інстанції надійшли письмові клопотання засудженого ОСОБА_3 і потерпілого ОСОБА_4 , у якому вони просять закрити кримінальне провадження на підставі ст. 46 КК України.
Ухвалою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 05 березня 2026 року кримінальне провадження за вказаною касаційною скаргою було передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, оскільки колегія суддів вважала за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду у складі колегій суддів з різних судових палат Касаційного кримінального суду. Колегія суддів зазначає, що така передача кримінального провадження на розгляд об`єднаної палати необхідна з метою забезпечення єдності судової практики, зокрема, щодо питання застосування ст. 46 КК України у провадженнях щодо двооб`єктних кримінальних правопорушень.

Ураховуючи наведене, зазначені матеріали кримінального провадження підлягають призначенню до розгляду об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду.

До суду касаційної інстанції від захисника ОСОБА_2 надійшло клопотання про проведення судового засідання дистанційно в режимі відеоконференції за його участі та участі засудженого ОСОБА_3 з приміщення Лозівського міськрайонного суду Харківської області. 

На підставі вимог ст. 336 КПК України, зазначене клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 3 ст. 430, ст. 434-2 КПК України, суддя 

постановила:

Кримінальне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_2 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 лютого 2025 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року щодо ОСОБА_3 призначити до розгляду об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду на 11:00 годину 01 червня 2026 року. 

Про дату, час і місце касаційного розгляду повідомити учасників судового провадження.

Клопотання захисника ОСОБА_2 задовольнити.

Лозівському міськрайонному суду Харківської області забезпечити проведення 01 червня 2026 року об 11:00 годині дистанційного судового засідання між цим судом та Верховним Судом за участю засудженого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_2 , із виконанням вимог ч. 7, 8 ст. 336 КПК України.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1