Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 463/1960/26
провадження № 51-1274ск26
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргуОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 02 квітня 2026 року, 
встановив:
слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ухвалою від 05 березня
2026 року відмовив ОСОБА_4 у задоволенні скарги на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань (далі - ТУ ДБР), розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за його заявою від 12 лютого 2026 року.
ОСОБА_4 ухвалу слідчого судді оскаржив в апеляційному порядку.
Львівський апеляційний суд ухвалою 02 квітня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишив без задоволення, ухвалу слідчого судді - без змін. 
ОСОБА_4 , не погоджуючись із постановленим судом апеляційної інстанції рішенням, звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить його скасувати, постановити нове рішення, яким його скаргу задовольнити, зобов`язати уповноважених осіб внести відомості до ЄРДР, надавши про це витяг.
Перевіривши касаційну скаргу та наявні у розпорядженні Суду матеріали, колегія суддів уважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 необхідно відмовити з огляду на таке.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за 
результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Як убачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, Львівський апеляційний суд ухвалою від 02 квітня 2026 року залишив без змін ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 05 березня 2026 року, якою відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні його скарги на бездіяльність.
Відтак ОСОБА_4 подав касаційну скаргу на судове рішення, які не підлягає оскарженню в касаційному порядку відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України.
Окрім того, не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_4 щодо постановлення судами першої та апеляційної інстанцій рішень всупереч висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, оскільки вказане судове рішення постановлене відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України, тоді як скарга ОСОБА_4 була розглянута за нормами Кримінального процесуального кодексу України.
За вимогами п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Такий висновок Суду відповідає п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України в редакції Закону України від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (в частині правосуддя)» щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.
Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
ухвалив:
відмовити  ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Львівського апеляційного суду від
02 квітня 2026 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3