УХВАЛА

11 лютого 2026 року 
м. Київ

справа № 607/370/25
провадження № 61-1018ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 липня 2025 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 23 грудня 2025 року у справі за позовом Товариства 
з обмеженою відповідальністю «Жасмин Делюкс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції, про витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Жасмин Делюкс» (далі - ТОВ «Жасмин Делюкс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, остаточно просило:

- витребувати нежитлове приміщення, загальною площею 487,1 кв. м, 
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення (група приміщень) 1-1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3024722161040, 
та нежитлове приміщення, загальною площею 41 кв. м, що знаходиться 
за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення (група приміщень) 1-2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3024724061040 (надалі спірне приміщення 1) з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 ; 

- витребувати нежитлове приміщення, загальною площею 487,1 кв. м, 
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення (група приміщень) 1-1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3024722161040, 
та нежитлове приміщення, загальною площею 41 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення (група приміщень) 1-2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3024724061040 (надалі спірне приміщення 2) з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 
від 22 липня 2025 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 23 грудня 2025 року, позов ТОВ «Жасмин Делюкс» задоволено частково.

Витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь 
ТОВ «Жасмин Делюкс» наступні об`єкти нерухомості:

- приміщення (група приміщень) 1-1, загальною площею 478,1 кв. м, 
що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3024722161040, номер відомостей про речове право 57998834;

-приміщення (група приміщень) 1-2, загальною площею 41 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3024724061040, номер відомостей про речове право 57999096.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Скасовано заходи забезпечення позову та заходи зустрічного забезпечення, вжиті ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 09 січня 2025 року у цій справі, повернувши ТОВ «Жасмин Делюкс» 40 000,00 грн, сплачених ним відповідно 
до квитанцій від 20 січня 2025 року № 111096896 на суму 11 000,00 грн 
та № 111096713 на суму 29 000,00 грн, упродовж п`яти днів з дня набрання законної сили рішення суду.

19 січня 2026 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернувся 
до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 липня 2025 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 23 грудня 2025 року у цій справі, у якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 
від 22 липня 2025 року та постанову Тернопільського апеляційного суду 
від 23 грудня 2025 року і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання 
про відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору 
у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

ОСОБА_1 до касаційної скарги додано квитанції про сплату судового збору 
в розмірі 12 000,00 грн.

Разом з тим, на день подання касаційної скарги неможливо встановити точний розмір судового збору за подання касаційної скарги. 

Пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову 
у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - визначається вартістю майна.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 серпня 2020 року у справі 
№ 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зазначила, що «майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані 
з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви 
про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить 
про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі 
№ 907/9/17 (провадження № 12-76гс18)). Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці».

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами (стаття 190 ЦК України).
Тому вимога у цій справі про витребування майна із чужого незаконного володіння має майновий характер, оскільки підлягає грошовій оцінці, проте судові рішення судів попередніх інстанцій та матеріали касаційного провадження не містять відомостей про ціну позову (реальну вартість приміщення (група приміщень) 1-1, загальною площею 478,1 кв. м, що розташоване за адресою: 
АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3024722161040, номер відомостей про речове право 57998834, та приміщення (група приміщень) 1-2, загальною площею 41 кв. м, що розташоване за адресою: 
АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3024724061040, номер відомостей про речове право 57999096)

Отже, ОСОБА_1 слід надати докази (наприклад, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел щодо ринкової вартості спірних нежитлових приміщень, тощо), які підтверджують ціну позову на день подання позовної заяви.

Таким чином, виходячи із наведених норм права, якщо заявник відповідно 
до ухвали суду у встановлений строк усуне недоліки касаційної скарги, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду. 

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 липня 2025 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 23 грудня 2025 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк