ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

11 лютого 2026 року 
м. Київ 

справа № 308/1000/24
провадження № 61-12633св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:
позивач - Головнеуправління Пенсійного фонду України в Закарпатській області,
відповідачі: Комунальне некомерційнепідприємство«Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради,   ОСОБА_1,  

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 лютого 2025 року у складі судді Придачука О. А. та постанову Закарпатського апеляційного суду від 11 вересня 2025 року у складі колегії суддів: Мацунича М.В., Собослоя Г. Г., Кожух О. А.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог 
У січні 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - ГУ ПФУ в Закарпатській області) звернулося до суду з позовом до Комунального некомерційногопідприємства«Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради(далі - КНП«ЗОКЛ ім. А. Новака»), ОСОБА_1 , у якому просило суд визнати незаконним та скасувати наказ КНП «ЗОКЛ ім. А. Новака»№ 52-О від 24 жовтня 2023 року про утворення комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 04 лютого 2021 року (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ), та визнати незаконним та скасувати акт комісії КНП «ЗОКЛ ім. А. Новака»з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 04 лютого 2021 року (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 12 грудня 2023 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 грудня 2023 року комісією, утвореною наказом КНП «ЗОКЛ ім. А. Новака»№ 52-О від 24 жовтня 2023 року, було складено акт повторного розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 04 лютого 2021 року (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який був затверджений 14 грудня 2023 року директором КНП «ЗОКЛ ім. А. Новака».
Рішенням комісії (6 голосів - «за», 3 голоси - «проти») визнано нещасний випадок - гостре професійне захворювання (отруєння) інфікування COVID-19 із смертельним наслідком, що стався 04 лютого 2021 року (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) із лікарем-хірургом стоматологом КНП «ЗОКЛ ім. А. Новака»  ОСОБА_2 , 1962 року народження, таким, що пов`язаний з виробництвом.
Разом з тим, на думку позивача, вказаний акт складений з порушеннями норм чинного законодавства. 
Так, відповідно до пункту 59 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337 (далі - Порядок № 337), повторне розслідування (спеціальне розслідування) нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) проводиться комісією (спеціальною комісією) в іншому складі (із заміною всіх членів комісії). 
Проте, до складу комісії, утвореної наказом КНП«ЗОКЛ ім. А. Новака» № 52-О від 24 жовтня 2023 року, увійшли ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які вже брали участь у спецрозслідуванні обставин смерті ОСОБА_2 у складі комісії, утвореної наказом № 17-ср від 23 лютого 2021 року Управління Держпраці у Закарпатській області.
Таким чином, в порушення вимог пункту 59 Порядку № 337 в склад комісії для повторного розслідування увійшли дві особи, які були членами первинної комісії.
Крім того, позивач стверджує, що акт містить ряд розбіжностей та фактів, які зокрема не співпадають з висновком комісії про пов`язаність нещасного випадку з виробництвом.
Зокрема, у пункті 7 акту «Висновок комісії» зазначено, що інфікування лікаря-хірурга стоматолога КНП «ЗОКЛ ім. А. Новака» ОСОБА_2 могло відбутися як при виконанні професійних обов`язків, так і в побуті. 
З огляду на викладене позивач вважає, що висновок комісії ґрунтується на припущеннях, а оскаржуваний акт є передчасним та оформленим з порушенням норм чинного законодавства.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 лютого 2025 року у задоволенні позову ГУ ПФУ в Закарпатській областівідмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що наказ КНП «ЗОКЛ ім. А.Новака» № 52-О від 24жовтня 2023 року про утворення комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 04лютого 2021 року (дата смерті    ІНФОРМАЦІЯ_1 ), та акт Форми Н-1/П, складений вказаною комісією 12 грудня 2023 року, відповідають вимогам Порядку № 337, а відтак позов є необгрунтованим і задоволенню не підлягає.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції,  ГУ ПФУ в Закарпатській області оскаржило його в апеляційному порядку.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 11 вересня 2025 року апеляційну скаргу ГУ ПФУв Закарпатській області залишено без задоволення, рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 лютого 2025 року залишено без змін.
Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
09 жовтня 2025 року ГУ ПФУ в Закарпатській області засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 лютого 2025 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 11 вересня 2025 року, у якій просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення ухвалені судами попередніх інстанцій з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного дослідження усіх обставин, що мають значення для справи та без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.
Доводи інших учасників справи
У відзиві на касаційну скаргу від 07 листопада 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Логойда В. М. просить суд касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 16 жовтня 2025 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.

28 жовтня 2025 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2026 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

Судами встановлено, що  рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 травня 2022 року у справі № 308/7457/21, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року та постановою Верховного Суду від 09 травня 2023 року, визнано незаконним та скасовано наказ Управління Держпраці у Закарпатській області «Про призначення комісії з спеціального розслідування гострого професійного захворювання (отруєння) із смертельним наслідком №17-ср від 23 лютого 2021 року (зі змінами внесеними наказом № 24-ср від 26 лютого 2021 року) та скасовано акт спеціального розслідування нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 04 лютого 2021 року (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 17 березня 2021 року (зі змінами, внесеними наказом № 41-ср від 13 квітня 2021 року), оскільки розслідування відносно ОСОБА_2 , 1962 року народження, було призначено неуповноваженою особою. Зобов`язано КНП «ЗОКЛ ім. Андрія Новака» створити комісію з розслідування гострого професійного захворювання COVID-19, спричиненого коронавірусом SARS-CoV-2, що призвело до смертельного наслідку, щодо факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 лікаря-хірурга стоматолога КНП «ЗОКЛ ім. А. Новака» ОСОБА_2 .

Судові рішення мотивовані тим, що вданому конкретному випадку розслідування було призначено відносно ОСОБА_2 , який відносився до категорії медичних працівників державних і комунальних закладів охорони здоров`я, що надають первинну, екстрену, а також в стаціонарних умовах вторинну (спеціалізовану) і третинну (високоспеціалізовану) медичну допомогу, його смерть встановлена внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2, предметом розгляду спеціального розслідування відповідно було питання, чи відбулося інфікування померлого під час виконання професійних обов`язків та в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб.Законодавець передбачив особливий порядок розслідування випадків смерті таких медичних працівників державних і комунальних закладів охорони здоров`я, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб, зокрема визначив, що таке розслідування проводиться комісією з розслідування гострого професійного захворювання COVID-19, спричиненого коронавірусом SARS-CoV-2, що призвело до смертельного наслідку, утвореною керівником закладу охорони здоров`я, в якому працював медичний працівник. Натомість в даному випадку розслідування відносно ОСОБА_2 було призначено Управлінням держпраці в у Закарпатській області, а не керівником закладу охорони здоров`я, в якому працював медичний працівник - КНП «ЗОКЛ ім. А.Новака», тобто неуповноваженою особою. 

На виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 травня 2022 року усправі № 308/7457/21 та з метою проведення розслідування гострого професійного захворювання (отруєння) із смертельним наслідком, що стався    04 лютого 2021 року (дата смерті    ІНФОРМАЦІЯ_1 ) із лікарем-хірургом стоматологом КНП «ЗОКЛ ім. А. Новака»  ОСОБА_5 , 1962 року народження, наказом директора КНП «ЗОКЛ ім. А. Новака» від 24жовтня 2023 року № 52-Остворено комісію із розслідування гострого професійного захворювання (отруєння) із смертельним наслідком у складі: голова комісії ОСОБА_3 , члени комісії:   ОСОБА_6 ,  ОСОБА_7 ,   ОСОБА_8 ,    ОСОБА_9 ,    ОСОБА_10 ,    ОСОБА_11 ,    ОСОБА_12 ,    ОСОБА_4 . 

Згідно протоколу № 02 від 12 грудня 2023 року рішенням вказаної вище комісії, за більшістю голосів (6 голосів - «за», 3 голоси - «проти»), визнано нещасний випадок - гостре професійне захворювання (отруєння) інфікування COVID-19 із смертельним наслідком, що стався 04 лютого 2021 року (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) із лікарем-хірургом стоматологом КПН «ЗОКЛ ім. А. Новака» ОСОБА_2 , 1962 року народження, таким, що пов`язаний з виробництвом.

12 грудня 2023 року комісією, утвореною наказом КПН «ЗОКЛ ім. А. Новака» від 24 жовтня 2023 № 52-О, складено акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 04 лютого 2021 року (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який був затверджений 14 грудня 2023 року директором КПН «ЗОКЛ ім. А. Новака» ОСОБА_14 (Форма Н-1/П). 

Розглянувши зібрані матеріали розслідування гострого професійного захворювання (отруєння) інфікування на COVID-19, із смертельним наслідком, що стався 04 лютого 2021 року (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ) із лікарем-хірургом стоматологом отоларингологічного відділення КНП «ЗОКЛ ім. А. Новака»  ОСОБА_5 , 1962 року народження, враховуючи епідеміологічне та додатково проведене епідеміологічне обстеження, консультативне заключення лікаря-профпатолога, консультації лікаря-інфекціоніста, кандидата юридичних наук Петрова В. О. , комісія на черговому засіданні (протокол № 2 від 12 грудня 2023 року) більшістю голосів «за» дійшла до висновку, що інфікування відбулося під час виконання професійних обов`язків в період підвищеного ризику зараження вірусом COVID-19. Відповідно до пункту 15, пункту 52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337 (однократний вплив на працівника шкідливих чи небезпечних виробничих факторів, внаслідок яких у нього виникло гостре професійне захворювання) даний нещасний випадок вважається пов`язаним з виробництвом.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Згідно із положенням частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. 
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення відповідають.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.
Згідно із частинами першою, другою статті 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, крім випадків укладення між працівником та власником або уповноваженим ним органом трудового договору про дистанційну роботу.
У частинах першій та другій статті 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування» нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю працівника або настала його смерть.
Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування» факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».
Згідно зі статтею 171 КЗпП України роботодавець повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.
Статтею 22 Закону України «Про охорону праці» також установлено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням із всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене в судовому порядку.
Отже, обов`язок провести розслідування нещасного випадку та оформити відповідні документи покладено на роботодавця, а в разі його відмови таке питання вирішується посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці.
Процедура проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві врегульована Порядком № 337.
Пунктом 12 Порядку № 337 визначено, що на підприємстві (в установі, організації) утворюється комісія з розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь), що не підлягають спеціальному розслідуванню (далі - комісія). Комісія утворюється наказом роботодавця не пізніше наступного робочого дня після отримання інформації про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) від безпосереднього керівника робіт, повідомлення від закладу охорони здоров`я, заяви потерпілого, членів його сім`ї чи уповноваженої ним особи.
Відповідно до пункту 52 Порядку № 337 обставинами, за яких нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються пов`язаними з виробництвом, серед інших, є також:
- виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи, організації), у тому числі у відрядженні (згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства (установи, організації), на яке він відряджений);
- перебування потерпілого на робочому місці, на території підприємства (установи, організації) або в іншому місці під час виконання трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття на підприємство (в установу, організацію) до відбуття з нього, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства (установи, організації), у тому числі в робочий і надурочний час;
- підготовка до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь виробництва, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування працівника з цією метою по території підприємства (установи, організації) перед початком роботи та після її закінчення;
- раптове погіршення стану здоров`я потерпілого, одержання травм або його смерть під час виконання трудових (посадових) обов`язків внаслідок впливу шкідливих і небезпечних факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу, що підтверджено медичним висновком, або у разі, коли потерпілий не пройшов обов`язкового медичного огляду відповідно до законодавства, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку;
-однократний вплив на працівника шкідливих чи небезпечних виробничих факторів, внаслідок яких у нього виникло гостре професійне захворювання (отруєння), за наявності висновку закладу охорони здоров`я.
Пунктом 53 Порядку № 337 визначено, що нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнаються не пов`язаними з виробництвом у разі вчинення потерпілим кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами; смерті працівника від загального захворювання або самогубства, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та/або відповідною постановою про закриття кримінального провадження.
Судами встановлено, що вданому конкретному випадку розслідування було призначено відносно ОСОБА_2 , який відносився до категорії медичних працівників державних і комунальних закладів охорони здоров`я, що надають первинну, екстрену, а також в стаціонарних умовах вторинну (спеціалізовану) і третинну (високоспеціалізовану) медичну допомогу, його смерть встановлена внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2, предметомрозгляду спеціального розслідування відповідно було питання, чи відбулося інфікування померлого під час виконання професійних обов`язків та в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб.
Згідно частини першої статті 39 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», захворювання на інфекційні хвороби медичних та інших працівників, що пов`язані з виконанням професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб (надання медичної допомоги хворим на інфекційні хвороби, роботи з живими збудниками та в осередках інфекційних хвороб, дезінфекційні заходи тощо), належать до професійних захворювань.
Наказом Міністерства охорони здоров`я від 25 лютого 2020 року № 521 «Про внесення зміни до Переліку особливо небезпечних, небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб» внесено зміни до переліку особливо небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 липня 1995 року № 133, доповнено його особливо небезпечною хворобою «COVID-19».
Процедура розслідування випадків смерті саме медичних працівників державних і комунальних закладів охорони здоров`я, що надають первинну, екстрену, а також в стаціонарних умовах вторинну (спеціалізовану) і третинну (високоспеціалізовану) медичну допомогу пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2 окремо передбачена пунктами 141-1 - 141-14 Порядку № 337.
Визначено, що розслідування випадків смерті медичних працівників державних і комунальних закладів охорони здоров`я, що надають первинну, екстрену, а також в стаціонарних умовах вторинну (спеціалізовану) і третинну (високоспеціалізовану) медичну допомогу пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - медичні працівники), внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб проводиться комісією з розслідування гострого професійного захворювання COVID-19, спричиненого коронавірусом SARS-CoV-2, що призвело до смертельного наслідку (далі - комісія), утвореною керівником закладу охорони здоров`я, в якому працював медичний працівник.
Керівник закладу охорони здоров`я, в якому працював медичний працівник, смерть якого настала внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб (далі - медичний працівник, що помер внаслідок інфікування), зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня з моменту отримання інформації про випадок смерті медичного працівника надати повідомлення згідно з додатком 2 у паперовій формі: територіальному органу Держпраці; робочому органу Фонду; уповноваженому органу управління або наглядовій раді закладу охорони здоров`я (у разі її утворення).
Комісія утворюється у складі голови та членів комісії наказом керівника закладу охорони здоров`я не пізніше наступного робочого дня з дня надсилання повідомлення про настання нещасного випадку.
До складу комісії входять представники закладу охорони здоров`я: керівник (спеціаліст) служби охорони праці або посадова особа, на яку керівником закладу охорони здоров`я покладено виконання функцій з охорони праці (голова комісії);посадова особа, відповідальна за організацію лікувального процесу; представник кадрової служби; представник фінансово-економічної служби; представник юридичної служби; представник первинної організації профспілки, представником якої був медичний працівник, що помер внаслідок інфікування (у разі її відсутності - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці).
Розслідування гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, проводиться комісією протягом п`яти робочих днів з дня її утворення.
У разі виникнення потреби у проведенні лабораторних досліджень, медичних експертиз для встановлення обставин і причин настання смерті медичного працівника строк проведення розслідування може бути продовжений до отримання відповідних висновків, матеріалів, відповідей, пояснень, але не більше ніж на 10 робочих днів.
Члени сім`ї медичного працівника, що помер внаслідок інфікування, або уповноважені ними особи не можуть входити до складу комісії, але мають право отримувати від комісії інформацію про хід проведення розслідування, ознайомлюватися з матеріалами розслідування, отримувати витяги та копії з них, вносити пропозиції, подавати документи щодо випадку смерті медичного працівника, надавати відповідні пояснення, бути присутніми на засіданні комісії.
Комісія: проводить засідання, на яких розглядає інформацію про гостре професійне захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, складає протоколи засідання комісії; отримує письмові пояснення від посадових осіб, працівників закладу охорони здоров`я, свідків про обставини виникнення гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку; визначає вид події, що спричинила гостре професійне захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку; визначає необхідність проведення лабораторних досліджень та медичних експертиз; встановлює осіб, які порушили вимоги нормативно-правових актів з охорони праці; розробляє план заходів щодо запобігання гострим професійним захворюванням; з`ясовує обставини та причини настання гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку; визначає пов`язане чи не пов`язане гостре професійне захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, з виробництвом;складає акти за формою Н-1 згідно з додатком 11 та визначає кількість таких актів; розглядає та підписує примірники актів за формою Н-1; передає не пізніше наступного робочого дня після підписання актів за формою Н-1 матеріали розслідування та примірники таких актів керівнику закладу охорони здоров`я для їх розгляду та затвердження.
Рішення щодо визнання гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, пов`язаним чи не пов`язаним з виробництвом приймається комісією шляхом голосування простою більшістю голосів. У разі рівної кількості голосів членів комісії голос голови комісії є вирішальним.
Голова комісії зобов`язаний до першого засідання комісії листом поінформувати членів сім`ї медичного працівника, що помер внаслідок інфікування, або уповноважених ними представників про призначення розслідування, їх права, запросити до співпраці та на засідання комісії, у подальшому надавати інформацію про хід проведення розслідування, ознайомити з матеріалами розслідування на заключному засіданні комісії.
Голова та члени комісії мають право отримувати усні та письмові пояснення щодо гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, проводити опитування посадових осіб та інших працівників закладу охорони здоров`я, свідків та інших причетних до цього випадку осіб.
Керівник закладу охорони здоров`я зобов`язаний: створити належні умови для роботи комісії; забезпечити проведення необхідних лабораторних досліджень, медичних експертиз тощо; забезпечити належне виконання членами комісій своїх обов`язків, а у разі невиконання - внести відповідні зміни до складу комісії; розглянути протягом двох робочих днів після складення актів за формою Н-1 матеріали розслідування гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, підготовлені комісією, затвердити примірники актів за формою Н-1; організувати друкування, тиражування та формування протягом одного робочого дня після затвердження актів за формою Н-1 необхідної кількості копій матеріалів розслідування разом з актами за формою Н-1, їх прошиття та нумерацію.
Керівник закладу охорони здоров`я повинен надіслати оригінали актів за формою Н-1 протягом двох робочих днів після їх затвердження:
- територіальному органу Держпраці за місцем настання випадку гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку;
- робочому органу Фонду за місцем настання випадку гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку;
- членам сім`ї медичного працівника, що помер внаслідок інфікування, або уповноваженим ними особам.
Іншим особам, які брали участь у розслідуванні гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, надається копія акта.
До матеріалів розслідування належать такі документи: копія повідомлення закладу охорони здоров`я про гостре професійне захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку; копія наказу про утворення комісії; копія наказу про продовження строку проведення розслідування гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку (у разі наявності);примірник (копія) акта за формою Н-1;копії листів членам сім`ї медичного працівника, що помер внаслідок інфікування, або уповноваженим ними особам; протоколи засідання комісії; пояснювальні записки та протоколи опитування посадових осіб та інших працівників закладу охорони здоров`я, свідків та інших причетних осіб; копії документів про забезпечення медичного працівника засобами індивідуального та колективного захисту; копії документів про проходження медичним працівником попереднього та періодичного медичних оглядів; лікарське свідоцтво про смерть за формою, затвердженою МОЗ; результати додаткових лабораторних досліджень та медичних експертиз (у разі їх проведення);запити про надання відповідних висновків і матеріалів та відповіді на них; інші документи, що використані та складені комісією під час проведення розслідування.
Оригінали актів за формою Н-1 разом з іншими матеріалами розслідування зберігаються закладами охорони здоров`я відповідно до строків зберігання, нормативно встановлених типовими та галузевими переліками видів таких документів, затверджених відповідно до законодавства.
При цьому пунктом 141-13 Порядку № 337визначено, що протягом трьох років з дати отримання акта за формою Н-1 члени сім`ї медичного працівника, що помер внаслідок інфікування, або уповноважені ними особи мають право звернутися до закладу охорони здоров`я щодо призначення повторного розслідування у зв`язку із незгодою з причинами настання гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, та/або з висновком комісії, які викладені в акті за формою Н-1.
За наявності документів, що можуть суттєво вплинути на висновки комісії, керівником закладу охорони здоров`я призначається повторне розслідування випадку гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку.
Повторне розслідування гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, проводиться комісією в іншому складі.
Висновки повторного розслідування випадку гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, можуть бути оскаржені лише у судовому порядку.
Зазначені положення Порядку дають підстави дійти висновку, що до виключної компетенції комісії (спеціальної комісії) по розслідуванню нещасного випадку належать повноваження з визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, і такий факт не може бути визнаний таким у судовому порядку. Саме комісія (спеціальна комісія) встановлює факт пов`язаності чи не пов`язаності нещасного випадку з виробництвом.
Рішення комісії (спеціальної комісії) та відповідний акт можуть бути оскаржені до суду. У цьому випадку суд має встановити наявність або відсутність порушень при їх складанні, у тому числі й перевірити обґрунтованість визнання комісією нещасного випадку таким, що пов`язаний / не пов`язаний з виробництвом, і відповідно до цього ухвалити рішення. 
Суд не уповноважений встановлювати або вважати доведеним факт пов`язаності чи не пов`язаності нещасного випадку з виробництвом. 
До близьких за змістом висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 травня 2024 рокуу справі № 227/2301/21(провадження № 14-37цс24).

Встановивши відсутність порушень при виданні наказу КНП «ЗОКЛ ім. А. Новака» № 52-О від 24жовтня 2023 року про утворення комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 04лютого 2021 року (дата смерті    ІНФОРМАЦІЯ_1 ), та дотримання вимог Порядку № 337при складанні рішення комісії та акту Форми Н-1/П від 12 грудня 2023 року з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 04 лютого 2021 року (дата смерті   ІНФОРМАЦІЯ_1 ), суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про необгрунтованість позову та відмову у його задоволенні.

При цьому суди обґрунтовано послалися на те, що комісією, утвореною наказом КПН «ЗОКЛ ім. А. Новака» ЗОР від 24 жовтня 2023 № 52-О, проводилося не повторне розслідування гострого професійного захворювання (отруєння) із смертельним наслідком, що стався 04 лютого 2021 року (дата смерті   ІНФОРМАЦІЯ_1 ) із лікарем-хірургом стоматологом КНП «ЗОКЛ ім.А. Новака»  ОСОБА_5 , 1962 року народження,а первинне розслідування уповноваженим органом, з огляду на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 травня 2022 року у справі №308/7457/21.

При ухваленні судового рішення, судами попередніх інстанцій обґрунтовано враховано правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2024 року у справі № 227/2301/21 (провадження № 14-37цс24), згідно якого суд не уповноважений встановлювати або вважати доведеним факт пов`язаності чи не пов`язаності нещасного випадку з виробництвом. У цьому випадку суд має встановити наявність або відсутність порушень при їх складанні, у тому числі й перевірити обґрунтованість визнання комісією нещасного випадку таким, що пов`язаний / не пов`язаний з виробництвом, і відповідно до цього ухвалити рішення.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій оскаржувані судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права. Фактично доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та встановлення фактичних обставин справи, що відповідно до правил частини першої статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.
При цьому Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
Верховний Суд встановив, що судами попередніх інстанцій ухвалені судові рішення з додержанням норм матеріального права та процесуального права, а доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, на законність ухвалених судових рішень не впливають.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
За частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій - без змін, оскільки підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській областізалишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 лютого 2025 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 11 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: А. Ю. Зайцев 

Є. В. Коротенко 

В. М. Коротун

М. Ю. Тітов