УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження 

06 квітня 2026 року 

м. Київ

справа №373/733/20

адміністративне провадження №К/990/5714/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А., суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2025 у справі №373/733/20 за позовом ОСОБА_1 до Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, третя особа - Комунальне підприємство «Житлово-Комунальне господарство Дівичківської сільської ради» про визнання незаконними деяких положень рішення,
УСТАНОВИВ:
У червні 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області (далі - відповідач), третя особа - Комунальне підприємство «Житлово-Комунальне господарство Дівичківської сільської ради» (далі - третя особа, КП «ЖКГ Дівичківська сільська рада»), в якому просив визнати незаконними окремі положення рішення Дівичківської сільради від 06.02.2020 №1085-24-VII «Про затвердження Порядку відшкодування надання послуг з електропостачання, водопостачання, водовідведення та теплопостачання на території Дівичківської сільської ради», а саме:
пункту 2, який зобов`язує споживачів житлових будинків встановити засоби обліку (лічильників) електропостачання та водопостачання по вул. Артилеристів, с.Дівички, Переяслав-Хмельницького району, Київської області, в частині зобов`язання споживачів електроенергії, які проживають у багатоквартирних будинках, де засоби комерційного обліку електричної енергії встановлені на сходових клітках;
пункту 3.1 в частині визначення обсягів спожитої електроенергії для будинків, які не оснащені засобами обліку, як різницю небалансу між загально будинковим лічильником розподілення між споживачами, які не мають засобів обліку спожитої енергії, але фактично користуються такими послугами.
Київський окружний адміністративний суд рішенням від 07.09.2023 позовні вимоги задовольнив частково. Визнав протиправним та нечинним пункт 2 рішення Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області від 6.02.2020 №1085-24-VII «Про затвердження Порядку відшкодування надання послуг з електропостачання, водопостачання, водовідведення та теплопостачання» на території Дівичківської сільської ради, який зобов`язує споживачів житлових будинків встановити засоби обліку (лічильники) електропостачання та водопостачання по АДРЕСА_1 . У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Шостий апеляційний адміністративного суду постановою від 29.07.2025 апеляційну скаргу задовольнив частково, скасував рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог. Ухвалив у цій частині нове рішення, яким визнав протиправним та нечинним пункт 2 рішення Дівичківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області від 06.02.2020 №1085-24-VII у частині, що зобов`язує споживачів житлових будинків встановити засоби обліку (лічильники) електропостачання по вул. Артилеристів, с. Дівички, Переяслав-Хмельницького району, Київської області. В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 залишив без змін.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, позивач оскаржив їх у касаційному порядку, в якій просив скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Верховний Суд ухвалою від 24.02.2026 касаційну скаргу позивача залишив без руху та надав скаржнику десятиденний строк з дня вручення йому ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення недоліків, шляхом надання до суду: документу про сплату судового збору у розмірі 1681,60 грн або документу, який підтверджує наявність пільг, встановлених законом для звільнення від сплати такого; обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження. Також Суд запропонував конкретизувати підстави касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України з їх належним обґрунтуванням.

17.03.2026 на адресу Верховного Суду на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 24.02.2026 від скаржника надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, у якій скаржник підтверджує сплату судового збору у розмірі 1681,60 грн, уточнює підстави касаційної скарги та обґрунтовує підстави пропуску строку на касаційне оскарження.

Дослідивши зміст касаційної скарги та врахувавши заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, скаржник посилається на те, що вперше з касаційною скаргою скаржник звернувся своєчасно в межах строку на касаційне оскарження. У зв`язку з поверненням касаційної скарги він повторно звернувся з касаційною скаргою без зайвих зволікань, упродовж розумного строку, не зловживаючи процесуальними правами, зазначає, що ним продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації права на касаційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з касаційною скаргою.
Також, як на підставу пропуску строку скаржник посилається, зокрема на технічні перешкоди, та зазначає, що за місцем його постійного проживання відсутній інтернет-зв`язок, і можливість постійного доступу до інтернет ресурсу для підготовки процесуальних документів, у зв`язку з постійними відключеннями електроенергії. Зазначає, що обставини носять об`єктивний і непереборний характер, не перебувають під контролем скаржника та відповідають критерію поважної причини відповідно до статті 329, 121 КАС України.
Відповідно до частини другої та третьої статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Відповідно до статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Враховуючи, що звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою відбулось без невиправданих затримок і зайвих зволікань; скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на касаційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків касаційної скарги; доведено, що пропуск строку звернення до суду з касаційною скаргою відбулося з причин, які не залежали від скаржника, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду касаційної інстанції, й не могли бути усунуті скаржником; наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами, колегія суддів дійшла висновку, що наведені скаржником підстави пропуску строку на касаційне оскарження є поважними, а тому строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.
Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам статей 329, 330 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.
Розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до частини першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень попередніх інстанцій, скаржник визначає положення пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України, відповідно до якого підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Як на підставу касаційного оскарження скаржник посилається на положення пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, яке передбачає, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
На обґрунтування цієї підстави скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували положення підпунктів 5.5.1. 5.5.3, 5.8.2, 5.8.3, 5.8.4 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №311 (далі - Кодекс №311) щодо розмежування зон відповідальності за встановленням, збереженням та ремонтом засобів комерційного обліку електричної енергії та відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування положення пункту 62 статті 1 Закону України «Про ринок електроенергії» від 13.04.2017 № 2019-VIII (далі - Закон № 2019-VIII), статті 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі - Закон № 2089-VII) щодо питання законності визначення обсягів спожитої електроенергії для індивідуальних споживачів в багатоквартирних будинках. 
Наведені аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави на яких подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд судових рішень попередніх інстанцій.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328, 329, 330, 334 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2025 у справі №373/733/20.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2025 у справі №373/733/20.
Витребувати з Київського окружного адміністративного суду справу №373/733/20.
Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя М.В. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб