УХВАЛА

12 березня 2026 року
м. Київ

справа № 760/22983/23
провадження № 61-2982ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія 
з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» на постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Комунальне підприємство «Керуюча компанія 
з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом 
до ОСОБА_3 , третя особа - Комунальне підприємство «Керуюча компанія 
з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» (далі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району 
м. Києва»), у якому просили стягнути з ОСОБА_3 на користь :

- ОСОБА_1 грошові кошти на відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, в розмірі 390 021,33 грн та моральну шкоду в розмірі 66 666,67 грн;

- ОСОБА_2 грошові кошти на відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, в розмірі 195 010,67 грн та моральну шкоду в розмірі 
33 333,33 грн.
Заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 25 вересня 2024 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 
390 021,33 грн, моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн, витрати на правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн та судовий збір у розмірі 4 100,21 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 195 010,67 грн, моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн, витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн та судовий збір у розмірі 2 150,10 грн.

Відмовлено в задоволенні іншої частини позовних вимог.

Постановою Київського апеляційного суду від 28 січня 2026 року заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 25 вересня 2024 року скасовано 
та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

04 березня 2026 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», засобами поштового зв`язку, звернулося 
до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2026 року у цій справі, у якій представник заявника, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 28 січня 2026 року та залишити в силі заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 25 вересня 2024 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини 
і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, 
яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень 
та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури 
у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи 
те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі 
№ 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), 
та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах 
з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та справах з ціною позову, 
що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти дотриманню розумного строку розгляду справи, а також визначеності 
й стабільності у цивільних правовідносинах.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову є відшкодування матеріальної та моральної шкоди, 
завданої внаслідок залиття квартири, в загальному розмірі 685 032,00 грн 
(390 021,33 + 66 666,67 + 195 010,67 + 33 333,33 грн), тому ціна позову в цій справі станом на 01 січня 2026 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб для працездатних осіб 
(3 328,00 грн х 250 = 832 000,00 грн).

Таким чином, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України справа не підлягає касаційному оскарженню.

Доводів щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України представником заявника у касаційній скарзі не наведено.

Таким чином, обставин, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню, Верховним Судом 
у цій справі не встановлено.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно 
до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури 
у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services 
v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre 
v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ 
до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. 
У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб 
(п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 
2018 року).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє 
у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано 
на судові рішенні, які не підлягають касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» подало касаційну скаргу 
на судове рішення, що згідно з положеннями ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» на постанову Київського апеляційного суду 
від 28 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає. 

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська