УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року
м. Київ
справа № 495/31/26
провадження № 51-610впс26
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження (справа № 495/31/26) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 201, ч. 1 ст. 321 Кримінального кодексу України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
У згаданому клопотанні, що надійшло до Верховного Суду в порядку, передбаченому ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), захисник, з метою забезпечення оперативності, ефективності розгляду справи, просить направити згадане вище кримінальне провадження із Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області до Чорнобаївського районного суду Черкаської області.
Аргументуючи свої вимоги до Суду, ОСОБА_4 зазначає про необхідність направлення кримінального провадження на розгляд до суду за місцем проживання обвинуваченої, від якого до м. Білгород-Дністровський Одеської області - 570 кілометрів. Крім того, маршрут до вказаного міста проходить через місцевість, яка піддається постійним ворожим атакам, що створює додаткову небезпеку для учасників судового провадження. Також зауважує, що більшість свідків проживає на території Черкаської області.
Сторони судового провадження повідомлялися про час та місце розгляду клопотання, проте їх неприбуття для розгляду не перешкоджає вирішенню питання. 
Перевіривши наведені доводи, дослідивши наявні матеріали провадження, колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла висновку, що указане вище клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Приписами абзацу 1 ч. 3 ст. 34 КПК визначено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Згідно з наданою Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області на запит Верховного Суду інформацією судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням  ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 201, ч. 1 ст. 321 Кримінального кодексу України, не розпочато.
Стосовно доводів захисника про наявність виняткових обставин Верховний Суд зазначає таке.
Абзацом 6 ч. 1 ст. 34 КПК передбачено, зокрема, що з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження воно може бути передано на розгляд іншого суду (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків.
Із системного аналізу норм кримінального процесуального закону вбачається, що кримінальне провадження може бути направлено з одного суду до іншого у виняткових випадках лише тоді, коли суд, про направлення справи до якого постало питання, забезпечить оперативність та ефективність здійснення кримінального провадження, а іншим чином забезпечити виконання завдань кримінального провадження неможливо.
Водночас, з огляду на зміст обґрунтувань клопотання захисника, не є переконливими його твердження щодо необхідності направлення кримінального провадження до іншого суду для досягнення мети забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження, оскільки лише факт проживання учасників кримінального провадження на території іншої області, без обґрунтованості обставин щодо визначеної у процесуальному законі мети такої передачі, сам собою за приписами ст. 34 КПК не є достатньою підставою для направлення кримінального провадження до іншого суду.
Стосовно доводів про те, що маршрут до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області проходить через місцевість, яка піддається постійним ворожим атакам, колегія суддів зауважує, що відповідно до приписів статті 336 КПК учасник кримінального провадження має право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у тому числі з іншого приміщення суду. Отже, учасники провадження мають право клопотати про здійснення дистанційного судового провадження з метою забезпечення безпеки осіб.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що наведені захисником обставини у цьому провадженні не є підставою для направлення кримінального провадження до іншого суду за приписами ст. 34 КПК, а стосуються організації судового розгляду. Тому, клопотання захисника необхідно залишити без задоволення.
Керуючись ст. 34 КПК, Верховний Суд
постановив:
Клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження (справа № 495/31/26) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 201, ч. 1 ст. 321 Кримінального кодексу України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3