УХВАЛА

06 квітня 2026 року 
м. Київ
справа №440/1632/25
адміністративне провадження № К/990/13267/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Уханенка С.А.,
суддів: Білак М.В.,  Жука А.В., 
перевірив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Маслія Віктора Миколайовича на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якому просив суд: визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо взяття на військовий облік та призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.12.2022 №462 "Про призов резервістів і військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації" в частині призову військовозобов`язаного солдата ОСОБА_1 на військову службу до Збройних Сил України під час мобілізації до військової частини НОМЕР_2 ; визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 27.1.2023 №302 (по стройовій частині) в частині зарахування до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення, солдата ОСОБА_1 ; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України виключити солдата ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2026 року, у задоволенні позову відмовлено.
24 березня 2026 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» представник позивача надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на судові рішення у цій справі. 
Предметом спору у цій справі є правомірність призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 та правомірність невиключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України. 
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, як виняток, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, справа розглянута Полтавським окружним адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження.
Оскаржуючи судові рішення у справі, яка розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі послався на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та зазначив, що: фундаментальне значення цієї справи полягає в тому, що вона ставить перед касаційним судом базове питання публічного права: чи може особа, щодо якої наявні належні докази виключення з військового обліку у зв`язку з непридатністю до військової служби, розглядатися територіальним центром комплектування та соціальної підтримки як військовозобов`язана без попереднього і законного відновлення такого статусу. У практичному вимірі це означає питання про те, чи є правомірними вручення такій особі повістки, направлення її на ВЛК, повторне взяття на військовий облік та подальший призов. Саме це питання є центральним для даного спору, оскільки суди самі встановили, що у тимчасовому посвідченні позивача містилися відомості про його непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, однак при цьому визнали правомірним подальше застосування до нього процедур, передбачених для осіб, які перебувають на військовому обліку.».
Перевіривши викладені доводи, Верховний Суд зазначає, що посилання скаржника на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України є безпідставним та необґрунтованим, позаяк аргументи скаржника фактично зводиться до переоцінки встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи, дослідження доказів та незгоди з наданою їм правовою оцінкою, що не є функцією суду касаційної інстанції як «суду права». У поданій касаційної скарги скаржник не довів наявності неоднакового застосування норм права судами касаційної інстанції у подібних правовідносинах або відсутності правової позиції щодо спірного питання, що могло б свідчити про необхідність формування єдиної правозастосовної практики та таким чином підтверджувало б наявність у цьому випадку підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Разом з цим скаржник послався на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та зазначив, що: «виняткове значення справи для скаржника полягає в тому, що вона безпосередньо стосується його правового статусу, меж дії щодо нього владних повноважень держави та допустимості застосування до нього механізмів військового обліку і мобілізації. Для позивача це не є спором про абстрактне тлумачення норми. Йдеться про ситуацію, в якій за наявності офіційного документа про виключення з військового обліку до нього були застосовані процедури, які за законом можуть застосовуватися лише до осіб, що перебувають на військовому обліку. Крім того, процесуальна історія цієї справи підтверджує, що позивач перебував в об`єктивно ускладненому становищі: був вимушено переміщеною особою з Маріуполя, втратив документи, звернувся по правничу допомогу лише тоді, коли отримав реальну можливість це зробити, а доступ до оскаржуваних наказів був отриманий вже після цього. Такі обставини безпосередньо відображають індивідуальну вагу спору для скаржника.».
Перевіривши викладені доводи, Верховний Суд наголошує, що посилання скаржника на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України також не дає підстав для відкриття касаційного провадження, оскільки обставини, пов`язані з вимушеним переміщенням, втратою документів, часом звернення за правничою допомогою та отриманням доступу до оскаржуваних актів не свідчать про існування особливих, унікальних чи виключних умов, щоб обумовити необхідність касаційного перегляду.
Фактично наведені аргументи знову спрямовані на переоцінку встановлених обставин справи та незгоду з висновками судів щодо (не)правомірності дій суб`єкта владних повноважень, що виходить за межі підстав допуску касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
З огляду на відхилення Верховним Судом зазначених заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Маслія Віктора Миколайовича на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2025 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії.
2. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	С.А. Уханенко М.В. Білак 	
А.В. Жук