УХВАЛА 
18 лютого 2026 року 
м. Київ
справа № 200/4037/19
провадження № 61-12468вно24
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
судді-доповідача Литвиненко І. В.,
суддів: Грушицького А. І., Калараша А. А., Петрова Є. В., Пророка В. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_3 ,
розглянув у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Федорчука Кирилла Юрійовича, про перегляд постанови Верховного Суду від 17 листопада 2021 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів та скасування записів,
ВСТАНОВИВ
Короткий зміст позовних вимог
1. В березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просила:
- визнати недійсним іпотечний договір від 09 липня 2008 року № 014/3172/50898/82/841, укладений ОСОБА_3 та Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»), посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хомич О. М. за № 2605;
- визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 18 листопада 2016 року, укладений Товариством з обмеженою відповідальністю «СВ Фінанс» (далі - ТОВ «СВ Фінанс») та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вакуленко С. О. та зареєстрований в реєстрі за № 1847;
- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про іпотеку за номером 18159479 від 09 липня 2008 року;
- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про обтяження за номером 18159729 від 09 липня 2008 року;
- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про право власності за номером 18158743 від 19 грудня 2016 року.
2. В обґрунтування вимог вказувала, що ОСОБА_3 на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2007 року набула право власності на самовільно зведені будівлі, розташовані на земельній ділянці на АДРЕСА_1 , у тому числі жилий будинок літ. А-2, загальною площею 806,6 кв. м. Разом з тим, додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2008 року за ОСОБА_1 визнано право власності на жилий будинок АДРЕСА_1 . Позивачка вказувала, що своєчасно не звернулась до органів БТІ з метою проведення реєстрації за нею права власності на вказаний житловий будинок. У подальшому їй стало відомо, що 09 липня 2008 року ОСОБА_3 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» уклали іпотечний договір № 014/3172/50898/82/841, за умовами якого ОСОБА_3 передала в іпотеку банку домоволодіння, що розташоване за вказаною адресою, у зв`язку з чим до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесено запис про іпотеку та про обтяження вказаного нерухомого майна. Внаслідок відступлення прав вимоги за іпотечним договором новим іпотекодержателем стала ОСОБА_2 , яка 19 грудня 2016 року зареєструвала за собою право власності на вказаний житловий будинок, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесено запис № 18158743. Позивачка вважала, що іпотечний договір та договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором мають бути визнані недійсними зі скасуванням усіх здійснених реєстраційних записів, оскільки на момент укладення іпотечного договору ОСОБА_3 не була власником предмета іпотеки.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська заочним рішенням від 29 липня 2019 року, яке Дніпровський апеляційний суд залишив без змін постановою від 11 листопада 2020 року, позов задовольнив. Визнав недійсним іпотечний договір від 09 липня 2008 року № 014/3172/50898/82/841, укладений ОСОБА_3 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хомич О. М. за № 2605. Визнав недійсним договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, укладений ТОВ «СВ Фінанс» та ОСОБА_2 18 листопада 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вакуленко С. О. та зареєстрований в реєстрі за № 1847. Скасував в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про іпотеку за номером 18159479 від 09 липня 2008 року. Скасував в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про обтяження за номером 18159729 від 09 липня 2008 року. Скасував в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про право власності за номером 18158743 від 19 грудня 2016 року.
4. Судові рішення мотивовані тим, що на момент укладення іпотечного договору від 09 липня 2008 року іпотекодавець ОСОБА_3 не була власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки право власності на вказаний будинок визнано за позивачкою додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2008 року, яке набуло чинності 15 квітня 2008 року. За таких обставин суди вважали наявними підстави для визнання договору іпотеки недійсним та задоволення інших позовних вимог, зважаючи на їх похідний характер від чинності договору іпотеки.
Короткий зміст постанови Верховного Суду
5. Верховний Суд постановою від 17 листопада 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково. Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат.
6. Враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 11 серпня 2021 року у справі № 523/7609/17, касаційний суд обґрунтував постанову тим, що на момент укладення оспорюваного договору іпотеки право власності на предмет іпотеки зареєстровано за іпотекодавцем ОСОБА_3 . При цьому обставин щодо недобросовісності іпотекодержателя суди в цій справі не встановили. Отже відсутні підстави для визнання договору іпотеки, укладеного ОСОБА_3 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», недійсним. Позовні вимоги про визнання договору про відступлення прав вимоги недійсним та скасування реєстраційних записів задоволенню також не підлягали як такі, що є похідними від вирішення позовної вимоги про визнання договору іпотеки недійсним.
Короткий зміст та узагальнені доводи заяви про перегляд постанови Верховного Суду за нововиявленими обставинами
7. У вересні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Федорчук К. Ю., подав до Верховного Суду заяву про перегляд постанови Верховного Суду від 17 листопада 2021 року за нововиявленими обставинами, в якій просить скасувати зазначену постанову, ухвалити нове рішення про задоволення позову.
8. Як на підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, представник ОСОБА_1 посилається на пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України. 
9. Зазначає, що Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 12 січня 2023 року у справі № 160/17096/22, яке набрало чинності 27 червня 2023 року, позов ОСОБА_3 до ГУ ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнив. 
10. У зазначеному рішенні вказано, що Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська додатковим рішенням від 03 квітня 2008 року у справі 
№ 2-1054/08 визнав за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок літ. А-2, загальною площею 806,6 кв. м, жилою площею 369,9 кв. м, вбиральня літ. Б, сарай літ. В та споруди № 1-9, І, що розташований на земельній ділянці, площею 875 кв. м, АДРЕСА_1 . Таким чином, починаючи з 03 квітня 2008 року, ОСОБА_3 не є власником вказаного домоволодіння.
11. Ці обставини не були встановлені при розгляді справи у Верховному Суді та не були відомі ОСОБА_1 на час її розгляду.
12. Суд не дослідив яким чином та на підставі яких документів здійснено державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ОСОБА_2 . Іпотекодержатель станом на момент виникнення спірних правовідносин, не міг набути у власність предмет іпотеки без визначення вартості такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності.
13. Представник заявниці посилається на постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 201/15228/17 та від 10 квітня 2024 року у справі № 496/1059/18.
Аргументи інших учасників справи
14. У листопаді 2024 року представник ОСОБА_2 - адвокат Данильченко М. С., подав до Верховного Суду заперечення на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просить відмовити у задоволенні такої заяви.
15. Вказує, що посилання ОСОБА_1 на додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2008 року не є нововиявленою обставиною в розумінні статті 423 ЦПК України.
16. У листопаді 2024 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» подало до Верховного Суду заперечення на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просить відмовити у задоволенні цієї заяви.
17. Зазначає, що вказані заявницею обставини не є нововиявленими обставинами в розумінні статті 423 ЦПК України та не можуть бути підставою для перегляду і скасування судового рішення за нововиявленими обставинами. Посилання ОСОБА_1 на недослідження Верховним Судом усіх обставин та доказів у справі щодо державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за ОСОБА_2 є безпідставними, оскільки ці обставини не були обґрунтуванням позову та не відносилися до предмету спору, відповідно Верховним Судом не перевірялись.
Рух справи в суді касаційної інстанції
18. Верховний Суд ухвалою від 08 жовтня 2024 року відкрив провадження за нововиявленими обставинами у цій справі та витребував справу із Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.
19. 13 листопада 2024 року цивільна справа № 200/4037/19 надійшла до Верховного Суду.
20. Верховний Суд ухвалою від 12 лютого 2026 року справу призначив до розгляду колегією у складі п`яти суддів.
Фактичні обставини справи, з`ясовані судами
21. Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська заочним рішенням від 26 листопада 2007 року у справі № 2-4346/07 визнав за ОСОБА_3 право власності на самовільно зведені будівлі: жилий будинок літ. А-2, загальною площею 806,6 кв. м, жилою площею 369,9 кв. м, вбиральня літ. Б, сарай літ. В та споруди 
№ 1-9, I, що розташовані на земельній ділянці, площею 875 кв. м, на АДРЕСА_1 .
22. Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська додатковим рішенням від 03 квітня 2008 року у справі № 2-1054/08 за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Індустріальної районної в м. Дніпропетровську ради про визнання права власності та позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа - виконавчий комітет Індустріальної районної в м. Дніпропетровську ради, про визнання права власності, визнав за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок літ. А-2, загальною площею 806,6 кв. м, жилою площею 369,9 кв. м, вбиральня літ. Б, сарай літ. В та споруди 
№ 1-9, І, що розташований на земельній ділянці, площею 875 кв. м, АДРЕСА_1 . Вказане рішення суду набрало чинності 15 квітня 2008 року.
23. 09 липня 2008 року ОСОБА_3 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» уклали іпотечний договір № 014/3172/50898/82/841, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хомич О. М., за умовами якого іпотекодавець ОСОБА_3 передала в іпотеку банку домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з: житлового будинку А-2, вбиральні Б, сараю, споруд 1-9, І, земельна ділянка, площею 875 кв. м. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хомич О. М. та зареєстрований в реєстрі за № 2605.
24. Згідно з пунктом 2.1 договору іпотека забезпечує повне виконання грошових зобов`язань ОСОБА_5 , що виникають та/або виникнуть у майбутньому з кредитного договору від 09 липня 2008 року № 014/3172/50898/82.
25. На підставі договору іпотеки до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесено запис про іпотеку від 09 липня 2008 року № 18159479, а також запис про обтяження від 09 липня 2008 року № 18159729, вид обтяження: заборона на нерухоме майно, підстава виникнення обтяження: договір іпотеки, серія та номер ВКМ 838604-838607, виданий 09 липня 2008 року, видавник Хомич О. М., приватний нотаріус ДМНО, реєстр № 2605.
26. 18 листопада 2016 року ТОВ «СВ Фінанс» та ОСОБА_2 уклали договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вакуленко С. О. та зареєстрований в реєстрі за № 1847.
27. За змістом пункту 1.1 вказаного договору у зв`язку з укладенням сторонами договору відступлення права вимоги за кредитним договором від 09 липня 2008 року № 014/3172/150898/82, укладений ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ТОВ «СВ Фінанс») та позичальником ОСОБА_5 , ТОВ «СВ Фінанс» передає, а ОСОБА_2 приймає всі права вимоги за іпотечним договором, укладеним ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3 , що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хомич О. М. та зареєстрований в реєстрі за № 2605.
28. Відповідно до пункту 1.3 договору предметом іпотеки є: нерухоме майно, а саме домоволодіння, що розташоване на АДРЕСА_1 , земельна ділянка, площею 875 кв. м.
29. 19 грудня 2016 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на вказане домоволодіння, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесено запис № 18158743.
Позиція Верховного Суду 
30. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
31. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, Верховний Суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Федорчука К. Ю., про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід відмовити з таких підстав. 

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
32. Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
33. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
34. Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).
35. За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
36. Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.
37. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.
38. Отже, процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.
39. Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
40. Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення.
41. Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявнику на час розгляду справи.
42. Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи.
43. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
44. Суди не уповноважені здійснювати повторну оцінку фактичних даних, на які посилається заявник як на підставу для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, які вже були предметом розгляду судів першої, апеляційної інстанцій, перевірені та оцінені ними.
45. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, «Устименко проти України» від 29 січня 2016 року) повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
46. Як на підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, представник ОСОБА_1 посилається на те, що Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 12 січня 2023 року у справі № 160/17096/22, яке набрало чинності 27 червня 2023 року, позов ОСОБА_3 до ГУ ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнив. 
47. У зазначеному рішенні вказано, що Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська додатковим рішенням від 03 квітня 2008 року у справі 
№ 2-1054/08 визнав за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок літ. А-2, загальною площею 806,6 кв. м, жилою площею 369,9 кв. м, вбиральня літ. Б, сарай літ. В та споруди № 1-9, І, що розташований на земельній ділянці, площею 875 кв. м, АДРЕСА_1 . Таким чином, починаючи з 03 квітня 2008 року, ОСОБА_3 не є власником вказаного домоволодіння.
48. Проте, при розгляді справи, яка переглядається, суди першої та апеляційної інстанцій встановили зазначені обставини щодо додаткового рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2008 року у справі № 2-1054/08 та надали оцінку у процесі розгляду справи. 
49. При цьому, ці обставини були відомі ОСОБА_1 під час розгляду справи. 
50. Ухвалюючи постанову від 17 листопада 2021 року, касаційний суд перевірив законність судових рішень судів попередніх інстанцій, з урахуванням встановлених обставин справи, в тому числі зазначених вище обставин.
51. Також в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, заявниця зазначає, що суд не дослідив яким чином та на підставі яких документів здійснено державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за ОСОБА_2 . Іпотекодержатель станом на момент виникнення спірних правовідносин, не міг набути у власність предмет іпотеки без визначення вартості такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності.
52. Однак, зазначені доводи заявниці не були обґрунтуванням позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, та відповідно суди не надавали їм оцінку.
53. При перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
54. Отже, обставини, на які посилається  ОСОБА_1 , як на нововиявлені, не є нововиявленими в розумінні статті 423 ЦПК України, оскільки долучені докази підтверджують ті обставини, що вже існували під час розгляду цієї справи і про них було відомо сторонам.
55. Заявниця не довела наявність обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
56. Посилання в заяві на постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 201/15228/17 та від 10 квітня 2024 року у справі № 496/1059/18 є безпідставними, оскільки формування Великою Палатою Верховного Суду правової позиції щодо застосування норм права у відповідних правовідносинах не є нововиявленими обставинами у розумінні вимог процесуального закону.
57. Таким чином, наведені  ОСОБА_1 підстави не підпадають під дію пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України та не спростовують факти, покладені в основу постанови Верховного Суду від 17 листопада 2021 року, а фактично зводяться до незгоди заявниці з судовим рішенням по суті справи.
58. Тому підстави для перегляду остаточного судового рішення відсутні.
59. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.
60. Згідно з частиною четвертою статті 429 ЦПК України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.
61. Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Федорчука К. Ю., про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 17 листопада 2021 року.
Керуючись статтями 423, 429 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
У Х В А Л И В :
У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Федорчука Кирилла Юрійовича, про перегляд постанови Верховного Суду від 17 листопада 2021 рокуза нововиявленими обставинами відмовити.
Постанову Верховного Суду від 17 листопада 2021 року залишити в силі.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Литвиненко
Судді: А. І. Грушицький 
А. А. Калараш
Є. В. Петров
В. В. Пророк