УХВАЛА

18 березня 2026 року
м. Київ

справа №420/4301/25
адміністративне провадження №К/990/11776/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Дашутіна І.В., 
суддів - Загороднюка А. Г., Соколова В. М.,
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2026 року у справі № 420/4301/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання прийняти рішення про звільнення,
установив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у звільненні з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 та пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за дружиною з числа осіб з інвалідністю II групи - ОСОБА_2 ;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 та пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за дружиною з числа осіб з інвалідністю II групи - ОСОБА_2 .
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2026 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нерозгляду рапорту ОСОБА_1 від 06 грудня 2024 року про звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 та пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за дружиною з числа осіб з інвалідністю II групи - ОСОБА_2 .
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 06 грудня 2024 року про звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 та пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за дружиною з числа осіб з інвалідністю II групи - ОСОБА_2 .
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2026 у справі №420/4301/25.
Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на таке.
Відповідно до пунктів 3, 5 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржуються, та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Як убачається з матеріалів касаційної скарги, у прохальній частині заявник просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2026 у справі №420/4301/25.
Водночас зазначеною постановою суду апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції залишено без змін.
При цьому заявник не визначився щодо вимог стосовно рішення суду першої інстанції, яке залишено без змін оскаржуваною постановою суду апеляційної інстанції, та не зазначив, чи просить він його скасувати або змінити, що свідчить про невідповідність касаційної скарги вимогам пунктів 3 та 5 частини другої статті 330 КАС України.
Заявнику необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги, чітко визначивши судові рішення, що оскаржуються, та сформулювавши відповідні вимоги до суду касаційної інстанції шляхом подання касаційної скарги у новій редакції.
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України, до касаційної скарги, оформленої з порушенням вимог статті 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 КАС України.
Відповідно до статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.
Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Керуючись статтями 329, 330, 332 КАС України,
постановив :
Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2026 року у справі № 420/4301/25 залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху в установлений судом строк, касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. В. Дашутін
Судді А. Г. Загороднюк
В. М. Соколов