Ухвала
02 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 645/7337/23
провадження № 51-1210ск26
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Фрунзенського районного суду міста Харкова від 27 березня 2025 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 14 січня 2026 року і
ВСТАНОВИВ:
Вироком Фрунзенського районного суду міста Харкова від 27 березня 2025 року ОСОБА_5  визнано винуватим та призначено покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.115 КК у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 14 січня 2026 року вирок місцевого суду залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.
Не погодившись з вказаними судовими рішеннями, захисник звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою.
Суд перевірив касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК та встановив, що її подано із порушенням п. 4, п. 5 ч. 2 названої статті.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка її подає, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для його скасування, які, на її думку, були допущені судом під час винесення судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Захиснику необхідно врахувати те, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
У касаційній скарзі захисник зазначає, що істотне порушення вимог кримінального процесуального закону полягає у неправильному застосуванні закону України про кримінальну відповідальність. Однак це дві самостійні підстави для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції. Тому касаційна скарга повинна містити конкретні аргументи про допущене істотне порушення вимог кримінального процесуального закону з урахуванням положень ст. 412 КПК, або ж про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність з урахуванням положень ст. 413 КПК.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Повноваження суду касаційної інстанції визначено ст. 436 КПК, якою передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Однак у касаційній скарзі захисник просить змінити оскаржувані судові рішення в частині правової кваліфікації кримінального правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_5 , кваліфікувати його дії за ч. 1 ст. 121 КК, призначити засудженому мінімальне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та звільнити ОСОБА_5  від відбування покарання на підставі положень ст. 75 КК або скасувати вирок місцевого суду та ухвалу суду апеляційної інстанції, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Підстави для прийняття таких рішень різні. Тому захиснику необхідно конкретизувати чи він оскаржує судові рішення у цьому провадженні у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність чи/та у зв`язку із істотним порушення вимог кримінального процесуального закону, а після цього конкретизувати й прохальну частину своєї касаційної скарги.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Якщо суд касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК встановив, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, то він постановляє ухвалу про залишення її без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Фрунзенського районного суду міста Харкова від 27 березня 2025 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 14 січня 2026 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - сім днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга, залишена без руху, повертається, якщо особа не усунула її недоліків в установлений судом строк.
Копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху надіслати захиснику.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3