УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2026 року
м. Київ
справа № 159/6741/25
провадження № 51 - 4884 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2025 року задоволено частково скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Ковельської окружної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та зобов`язано уповноважених осіб Ковельського РУП ГУНП у Волинській області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за заявами ОСОБА_4 від 06 травня та 01 вересня 2025 року.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на вказану вище ухвалу слідчого судді.
Ухвалою Верховного Суду від 02 лютого 2026 року касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року повернуто скаржнику у зв`язку із тим, що він не виконав вимог ухвали Верховного суду від 05 січня 2026 року, якою його касаційну скаргу залишено без руху та не усунув недоліків.
У повторній касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Волинського апеляційного суду від 18 листопада 2025 року, якою відмовлено у відкритті провадження за його апеляційною скаргою та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427
КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення
її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,
у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа,
яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,
що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, допущені судом при його винесенні, навести конкретні докази і аргументи
в обґрунтування кожної позиції.
Згідно зі ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України).
Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 3, 4 КПК України ОСОБА_4 у своїй касаційній скарзі не зазначає, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та не наводить будь-яких доводів на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1, ст. 412 цього Кодексу, з врахуванням того, щоухвалою апеляційного суду від 18 листопада 2025 року відмовлено у відкритті провадження за його апеляційною скаргою на вказану вище ухвалу слідчого судді.
Крім того, ОСОБА_4 , зазначаючи вимогу про скасування ухвали апеляційного суду будь-яких доводів на обґрунтування незаконності цього судового рішення не наводить та не зазначає яких порушень кримінального процесуального закону допустився суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження.
Також відповідно до ст. 427 ч. 5 КПК України до касаційної скарги необхідно додати копію оскаржуваної ухвали апеляційного суду, проте ОСОБА_4 не надав копію оскаржуваної ухвали.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання
про відкриття касаційного провадження.
Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу  ОСОБА_4 без руху.
Встановити ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк
для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3