УХВАЛА
про залишення касаційної скарги без руху

13 березня 2026 року
м. Київ

справа №420/6403/25
адміністративне провадження №К/990/8921/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Шарапи В.М., суддів: Берназюка Я.О., Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.07.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.10.2025 у справі № 420/6403/25 за позовом Визирської сільської ради Одеського району Одеської області до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про визнання протиправними дій, скасування припису та вимоги,
В С Т А Н О В И В:
Визирська сільська рада Одеського району Одеської області (далі – Візерська сільрада, позивач) звернулася до суду з позовом до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), в якому просила:
- визнати протиправними дії відповідача щодо проведення планового заходу контролю за додержанням Визирською сільради вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища в частині здійснення делегованих їй повноважень органу виконавчої влади № 54.
- скасувати припис №50 від 04.12.2024 Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) та вимогу щодо приведення у відповідність із законодавством прийнятих рішень №5997/2.1 від 04.12.2024, складених за результатом проведення планового заходу контролю за додержанням Визирською сільрадою вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища в частині здійснення делегованих їй повноважень органу виконавчої влади № 54.
Розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.
Одеський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 18.07.2025 (залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.10.2025) позов задовольнив.
На адресу Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» 27.02.2026 надійшла касаційна скарга Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), в якій скаржник просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.07.2025, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.10.2025 та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
За наслідками перевірки касаційної скарги на предмет відповідності вимогам, передбаченим статтями 328-330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), встановлено, що останню подано без додержання вимог процесуального закону, що діяв на час її подання, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 1 статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Частинами 2 та 3 статті 329 КАС України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалив оскаржувану постанову 14.10.2025, повний текст судового рішення виготовлено 24.10.2025 а отже, передбачений процесуальним законом тридцятиденний строк закінчився 23.11.2025. 
Водночас, касаційна скарга відповідачем подана до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» 27.02.2026, тобто із пропуском строку на касаційне оскарження.
У касаційній скарзі Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) заявила клопотання про поновлення пропущеного строку, яке обґрунтовує тим, що вже зверталася з касаційною скаргою, проте остання була повернута у зв`язку з не усуненням недоліків касаційної скарги в частині сплати судового збору. Наголошує, що повторно касаційна скарга була подана невідкладно після отримання платіжного доручення про сплату судового збору.
При цьому скаржник зазначає, що лише 20.01.2026 з метою отримання відповідних коштів Інспекцією була заповнена відповідна форма та 20.02.2026 року отримано відповідну суму, з якої сплачено судовий збір у цій справі. Вважає, що саме відсутність на рахунках Інспекції коштів для сплати судового збору, є причинами, що унеможливили або значно ускладнили можливість своєчасного звернення до суду касаційної інстанції та не могли бути усунуті скаржником.
Відповідачем, серед іншого, вказано також на те, що його представник - Польщіна Тетяна Леонідівна, на яку покладено обов`язки з виконання обов`язків начальника відділу правового забезпечення Інспекції, фактично є єдиним представником по Одеській і Миколаївській області у всіх судових органах.
Оцінюючи поважність наведених скаржником причин пропуску строку на касаційне оскарження, Верховний Суд наголошує, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
Перевіряючи доводи, якими скаржник обґрунтовує поважність пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, колегією суддів з`ясовано наступне.
При вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку з інтервалами часу, а саме: з моменту закінчення встановленого статтею 329 КАС України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги до дати повторного звернення з касаційною скаргою тощо.
Водночас, Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), наголошуючи на пропуску нею строку з поважних причин, не зазначає дату отримання оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції; способу отримання оскаржуваної постанови; найменування доказів, що знаходяться в матеріалах справи та підтверджують отримання нею оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції. 
При цьому доказів щодо порушення апеляційним судом вимог частини 5 статті 251 КАС України не надано, як і доказів, що свідчать про дату отримання відповідачем оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції. 
Разом з цим колегія суддів наголошує, нормами КАС України обов`язок надати належні та допустимі докази на підтвердження дати отримання судового рішення покладено на особу, що просить його поновити, суд зобов`язаний лише надати їм правову оцінку. 
Крім цього, звертаючись до Верховного Суду із касаційною скаргою лише 27.02.2026, Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) взагалі не зазначає про причини пропущення процесуального строку при зверненні із касаційною скаргою вперше.
Так, згідно з інформацією, наявною в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду», відповідач вже реалізовував своє право на касаційне оскарження судових рішень у цій справі, проте ухвалою Верховного Суду від 26.01.2026 його касаційну скаргу, яку було подано 02.12.2025, повернуто, оскільки відповідачем не в повному обсязі виконано вимоги ухвали від 23.12.2025 про залишення касаційної скарги без руху.
Вказану ухвалу Верховного Суду від 26.01.2026 доставлено до електронного кабінету скаржника 26.01.2026 о 23 год. 57 хв., при цьому повторно із касаційною скаргою відповідач звернулась до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» 27.02.2026, тобто через 31 день.
При цьому відповідачем не наведено обґрунтувань щодо поважності пропуску строку касаційного оскарження з огляду на інтервал часу, який тривав з дати отримання скаржником повного тексту оскаржуваного рішення до дати його первинного звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою та з моменту постановлення ухвали про повернення вперше поданої касаційної скарги (26.01.2026) до подання касаційної скарги повторно (27.02.2026).
Згідно статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Також згідно з частиною 1 статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Тобто особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження, а також належного оформлення касаційної скарги.
Верховний Суд зауважує, що повертаючи 26.01.2026 вперше подану касаційну скаргу, суд касаційної інстанції зазначив про невиконання відповідачем вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, тобто, саме проявлений Інспекцією підхід до оформлення касаційної скарги став причиною для її повернення.
Водночас, надаючи оцінку зазначеним відповідачем причинам пропуску на касаційне оскарження, суд касаційної інстанції наголошує, що невиконання скаржником вимог процесуального закону щодо сплати судового збору, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги, не є поважною причиною пропуску цього строку, оскільки не залежить від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.
У цій справі саме відповідачем не було дотримано вимог КАС України доручення до касаційної скарги документу про сплату судового збору, що і стало підставою для її повернення 26.01.2026, тобто, внаслідок недотримання скаржником вимог процесуального закону, попередня касаційна скарга була повернута, відповідно, негативні наслідки, які настали у зв`язку з такими причинами є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними.
Колегія суддів зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводи ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
Також Верховний Суд вважає з необхідне зазначити, що строк, що сплинув на момент подання касаційної скарги повторно (27.02.2026) після ухвалення постанови суду апеляційної інстанції і виготовлення її повного тексту (24.10.2025), не можна вважати розумним та оптимальним для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень.
Щодо посилання скаржника на відсутність фінансування як на поважну причину пропуску строку на касаційне оскарження, то недоліки в організації роботи відповідача не можуть бути визнані такими обставинами, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
До того ж в касаційній скарзі відповідачем зазначено, що 20.02.2026 ним отримано відповідну суму, з якої сплачено судовий збір цій дійсній справі. Натомість, касаційна скарга направлена через підсистему «Електронний суд» лише 27.02.2026, що не може свідчити про реалізацію права на касаційне оскарження в найкоротші терміни та без зайвих зволікань.
Варто зазначити, що особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.
Отже, сукупність встановлених Верховним Судом за результатом розгляду заявленого відповідачем клопотання про поновлення пропущеного строку обставин свідчить виключно про те, що скаржником допущено необґрунтовані зволікання щодо реалізації свого права на касаційне оскарження з дотриманням вимог КАС України.
Ураховуючи обставини справи, зазначені скаржником причини пропуску строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними, оскільки вони не є такими, що не залежали від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Отже, Верховний Суд не вбачає підстав для визнання, викладених скаржником у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними.
У випадку наявності інших підстав та доказів, які б підтверджували неможливість своєчасного вчинення процесуальної дії зі звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою у строк, визначений законом, скаржник має право звернутися до Верховного Суду з відповідною обґрунтованою заявою.
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 КАС України.
Відповідно до положень статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Таким чином, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання скаржнику часу повідомити суд про інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження, якщо такі є, та надати належні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.
Враховуючи наведене вище, касаційну скаргу слід залишити без руху для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції обгрунтованого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень із зазначенням інших поважних причин його пропуску;
На підставі викладеного, керуючись статтями 18, 169, 329, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України
У Х В А Л И В:
Визнати неповажними причини пропуску Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) строку на касаційне оскарження.
Відмовити у задоволенні клопотання Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про поновлення строку на касаційне оскарження.
Касаційну скаргу Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.07.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.10.2025 у справі № 420/6403/25 за позовом Визирської сільської ради Одеського району Одеської області до Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про визнання протиправними дій, скасування припису та вимог - залишити без руху.
Встановити скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач В.М. Шарапа

Судді Я.О. Берназюк

С.М. Чиркін