УХВАЛА

02 березня 2026 року 
м. Київ

Справа № 905/470/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Власова Ю. Л. - головуючого, Булгакової І. В., Малашенкової Т. М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Онур Конструкціон Інтернешнл»
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 09 грудня 2025 року (колегія суддів у складі: головуючий Крестьянінов О.О., судді: Мартюхіна Н.О., Тарасова І.В.)
у справі №905/470/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Онур Конструкціон Інтернешнл»
до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Донецькій області
про стягнення 63 706 789,93 грн
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Донецької області від 12 серпня 2025 року у справі №905/470/25 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Онур Конструкціон Інтернешнл» (далі - ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл») про стягнення із Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Донецькій області 63 706 789,93 грн заборгованості за договором підряду.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 09 грудня 2025 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
07 січня 2026 року ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл» оскаржило постанову Східного апеляційного господарського суду від 09 грудня 2025 року у справі №905/470/25 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - Верховний Суд, Суд). Касаційна скарга (далі - первинна касаційна скарга) була зареєстрована в Суді 12 січня 2026 року.
Проте ухвалою від 21 січня 2026 року Верховний Суд на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) залишив касаційну скаргу ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл» без руху у зв`язку з неналежним обґрунтуванням підстав касаційного оскарження та несплатою судового збору.
Оскільки скаржник не усунув всі недоліки первинної касаційної скарги, а саме, не навів обґрунтування підстав, передбачених частиною другою статті 287 ГПК України, ухвалою від 09 лютого 2026 року Верховний Суд повернув скаржнику касаційну скаргу на постанову Східного апеляційного господарського суду від 09 грудня 2025 року у справі №905/470/25.
17 лютого 2026 року ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл» засобами поштового зв`язку повторно звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою (далі - повторна касаційна скарга), в якій просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 09 грудня 2025 року у справі №905/470/25 та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні апеляційної скарги Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Донецькій області. Також скаржник просить Суд поновити строк на касаційне оскарження.
Зазначена касаційна скарга надійшла до Верховного Суду 23 лютого 2025 року. 
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23 лютого 2026 року для розгляду зазначеної касаційної скарги визначено колегію суддів у складі: Власов Ю. Л. - головуючий, Булгакова І. В., Малашенкова Т. М.
Перевіривши матеріали повторної касаційної скарги ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл», Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.
Стосовно обґрунтування підстав касаційного оскарження.
Форма і зміст касаційної скарги визначається статтею 290 ГПК України.
У касаційній скарзі, відповідно до абзацу 1 пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
Абзацом 1 частини другої статті 287 ГПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
При цьому, абзаци 2 і 3 пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України передбачають, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 абзацу 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні, а у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 - в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Так, скаржник повинен чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.
Якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 абзацу 1 частини другої статті 287 ГПК України, він повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, правовідносини, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає його неправильність.
Оскаржуючи в касаційному порядку судові рішення на підставі пункту 4 абзацу 1 частини другої статті 287 ГПК України слід зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.
При цьому, необхідно враховувати, що за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.
Таким чином, із огляду на зміст наведених вимог процесуального закону при касаційному оскарженні судових рішень касаційна скарга має містити підстави, передбачені частиною другою статті 287 цього Кодексу:
пункт 1 - формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується скаржник, із зазначенням цієї норми права та змісту правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах; 
пункт 2 - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення;
пункт 3 - зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.
Первісну касаційну скаргу ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл» на постанову Східного апеляційного господарського суду від 09 грудня 2025 року Верховний Суд ухвалою від 21 січня 2026 року залишив без руху, зокрема у зв`язку із неналежним обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судового рішення, а саме через те, що скаржник не навів і не обґрунтував жодної з підстав, передбаченої частиною другою статті 287 ГПК України. У новій редакції касаційної скарги, ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл» зазначений недолік первісної касаційної скарги не усунуло.
У повторній касаційній скарзі ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл» наприкінці розділу 3 (7-й аркуш скарги) і в розділі 4 (8-й аркуш скарги) зазначає про те, що суд апеляційної інстанції порушив норми статті 74 ГПК України, оскільки не надав оцінки доказам, поданим скаржником, що є істотним порушенням процесуального права і, що таке порушення призвело до неправильного вирішення спору та відповідно до пункту 2 абзацу 1 частини другої статті 287 ГПК України є підставою для касаційного оскарження судових рішень.
Пункт 2 абзацу 1 частини другої статті 287 ГПК України, як вже зазначено вище, передбачає оскарження у касаційному порядку судового рішення у разі, якщо скаржник вважає необхідним відступлення від висновку щодо застосування норми права, яку на його думку неправильно застосували суди попередніх інстанцій, у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Разом з тим, обґрунтування цієї підстави скаржник не навів, зокрема не вказав від якого саме висновку Верховного Суду щодо застосування норми матеріального чи процесуального права (якої саме норми) вважає за необхідне відступити, в якій саме постанові (постановах) Верховного Суду такий висновок викладений, а також не навів змістовного викладення необхідності такого відступлення. 
На 8-му, 9-му та 11-му, 12-му аркушах повторної касаційної скарги скаржник, на підтвердження своєї правової позиції, посилається на висновки у постановах Верховного Суду, а на аркуші 17 - зазначає про те, що у порушення вимог національного законодавства та ратифікованих міжнародно-правових актів суди попередніх інстанцій ухвалили рішення без урахування фактичних обставин справи, із невідповідністю їхніх висновків правовим позиціям Верховного Суду, нез`ясуванням реальних обставин спору та з порушенням норм матеріального й процесуального права. 
При цьому, скаржник не посилається на підстави касаційного оскарження судових рішень, передбачені пунктами 1, 4 абзацу 1 частини другої статті 287 ГПК України, не вказує яким саме висновкам, викладеним Верховним Судом у зазначених постановах не відповідають висновки судів у цій справі.
Верховний Суд звертає увагу на те, що зміст повторної касаційної скарги на постанову Східного апеляційного господарського суду від 09 грудня 2025 року у справі №905/470/25 фактично дублює зміст нової редакції касаційної скарги, яку скаржник надав Суду для усунення недоліків первісної касаційної скарги.
Проте, як вже зазначав Суд в ухвалі від 21 січня 2026 року у справі №905/470/25, він не наділений повноваженнями доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які скаржник не виклав у тексті касаційної скарги. При цьому, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
З огляду на викладене, повторна касаційна скарга ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл» оформлена з порушеннями вимог, встановлених пунктом 5 статті 290 ГПК України.
Стосовно клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Статтею 288 ГПК України встановлено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, що оскаржується, або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.
Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частина четверта статті 116 ГПК України).
Згідно з абзацом 2 пункту 5 частини шостої статті 242 ГПК України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Повний текст постанови Східного апеляційного господарського суду від 09 грудня 2025 року у справі №905/470/25 складений 19 грудня 2025 року, тобто останнім днем на її касаційне оскарження є 08 січня 2026 року.
Відповідно до довідки з автоматизованої системи документообігу суду КП «ДСС» повний текст скаржник отримав 19 грудня 2025 року о 15:09, про що апеляційному господарському суду надійшло повідомлення о 17:08. Тобто днем вручення оскаржуваної постанови скаржнику є 22 грудня 2025 року.
З первісною касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 09 грудня 2025 року у справі №916/4917/24 ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл» звернулося 07 січня 2026 року, тобто в межах строку, встановленого частиною першою статті 288 ГПК України, однак з повторною - 17 лютого 2026 року, тобто з порушенням процесуального строку.
У клопотанні про поновлення строку на подання повторної касаційної скарги скаржник зазначає, що копію ухвали Верховного Суду від 09 лютого 2026 року про повернення первісної касаційної скарги у справі №905/470/25 він отримав 13 лютого 2026 року, оперативно усунув допущені недоліки касаційної скарги, тому просить Суд поновити йому строк на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 09 грудня 2025 року.
Згідно з частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.
Проте, підстави пропуску строку на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 09 грудня 2025 року у справі №905/470/25, наведені ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл», Верховний Суд поважними не визнає з огляду на таке.
З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на касаційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі спрямовані на своєчасне одержання судових рішень, а також якісну підготовку касаційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.
Отже посилання скаржника на те, що він оперативно після отримання копії ухвали від 09 лютого 2026 року про повернення касаційної скарги усунув недоліки первісної касаційної скарги не є підставою для поновлення пропущеного процесуального строку, оскільки для добросовісного користування своїми процесуальними правами мав подати первісну касаційну скаргу із дотриманням всіх вимог, встановлених статтями 287 та 290 ГПК України, або ж усунути недоліки, про які було зазначено в ухвалі Верховного Суду від 21 січня 2026 року.
Крім того, Суд звертає увагу, що відповідно до довідки про доставку документа в кабінет Електронного суду, сформованої з автоматизованої системи документообігу суду КП «ДСС», ухвалу Верховного Суду від 09 лютого 2026 року про повернення касаційної скарги у справі №905/470/25, скаржник отримав 09 лютого 2026 року о 19:50, про що Суд отримав повідомлення в 22:58. Таким чином, відповідно до приписів абзацу 2 частини шостої статті 242 ГПК України, копію зазначеного судового рішення скаржник, всупереч його твердженням, отримав не 13 лютого 2026 року від свого представника, а 10 лютого 2026 року через кабінет Електронного суду.
Отже, наведені ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл» підстави пропуску строку на подання касаційної скарги Суд поважними не визнає.
Згідно із частиною третьою статті 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Отже, скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме:
- подати уточнення, в яких чітко зазначити підстави (підставу) касаційного оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 09 грудня 2025 року у справі №905/470/25, передбачені в пунктах 1 - 4 абзацу 1 частини другої статті 287 ГПК України, з дотриманням вимог, наведених у цій ухвалі;
- навести інші підстави, за їх наявності, та надати докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.
З огляду на приписи частини четвертої статті 174 та абзацу другого частини третьої статті 292, пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України, Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що у разі якщо він у встановлений строк не усуне зазначені недоліки касаційної скарги ця касаційна скарга буде вважатися неподаною та повернута скаржнику, а у разі неподання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для такого поновлення або наведені інші підстави для такого поновлення Суд визнає неповажними - у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
На підставі викладеного та керуючись статтями 119, 174, 234, 287, 288, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Онур Конструкціон Інтернешнл» на постанову Східного апеляційного господарського суду від 09 грудня 2025 року у справі №905/470/25 залишити без руху.
2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Онур Конструкціон Інтернешнл» строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через систему «Електронний суд» або засобами поштового зв`язку на адресу: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.
3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Онур Конструкціон Інтернешнл», що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде або повернуто на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України, або відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України у залежності від повноти усунення недоліків.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню. 

Головуючий Ю. Л. Власов
Судді І. В. Булгакова
Т. М. Малашенкова