ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2026 року
м. Київ
справа № 584/488/17
провадження № 51-1694 км 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на вирок Полтавського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року щодо 
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Манухівка Путивльського району Сумської області, жителя АДРЕСА_1 ,
засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 
ст. 121 Кримінального кодексу України (далі - КК).
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом апеляційної інстанції обставини
1. Вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 17 лютого 2021 року ОСОБА_5 виправдано за ч. 2 ст. 121 КК у зв`язку з недоведеністю вчинення ним цього кримінального правопорушення.
2. 19 лютого 2025 року Полтавський апеляційний суд скасував вирок міськрайонного суду та ухвалив новий вирок, яким ОСОБА_5 визнав винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК, та призначив йому покарання за цим Законом у виді позбавлення волі на строк 8 років.
3. Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.
4. За вироком апеляційного суду ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого за детально наведених у вироку обставин.
5. Як установив суд, 07 січня 2017 року близько 17:30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у дворі домогосподарства на АДРЕСА_2 , де проживав потерпілий ОСОБА_7 , під час сварки із останнім, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, взяв у руки знайдену у дворі дерев`яну палицю та умисно наніс нею ОСОБА_7 три удари по голові. При цьому, після кожного удару потерпілий падав та три рази бився потиличною та боковою частиною голови об лист шиферу та заліза, які є конструктивними елементами стіни розташованого поруч сараю. Після чого ОСОБА_5 припинив побиття потерпілого та покинув місце події, забравши із собою знаряддя злочину, яке потім викинув неподалік. Внаслідок дій обвинувачуваного ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження від яких той помер на місці події.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
6. У касаційній скарзі засуджений  ОСОБА_5 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вирок апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
7. Стверджує, що він не отримав копії апеляційної скарги сторони обвинувачення, що призвело до порушення правил змагальності, права на захист. Під час розгляду судового провадження у режимі відеоконференції не було забезпечено належну якість зв`язку, оскільки він не мав можливості чути хід судового провадження, що позбавило його можливості реалізовувати права, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК), зокрема ставити питання, отримувати відповіді. Судом проігноровано його клопотання про безпосередню участь у судових засіданнях, тобто було порушено таку гарантію, як доступ до правосуддя.
8. Зазначає, що апеляційний суд, вказавши у вироку, що провів судове слідство, насправді не проводив такого, письмові докази, зокрема протокол слідчого експерименту від 09 січня 2017 року, протокол огляду місця події від 08 січня 2017 року, висновок судово-медичної експертизи № 5 від 20 лютого 2020 року, не досліджував. Також апеляційний суд не перевірив обставин недопущення захисника ОСОБА_8 до у часті у проведенні слідчих дій, а саме у проведенні слідчого експерименту від 09 січня 2017 року.
9. Заперечень на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило.
Позиції учасників судового провадження
10. Засуджений ОСОБА_5 підтримав касаційну скаргу. Прокурор частково підтримав касаційну скаргу засудженого, просив вирок апеляційного суду щодо  ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Мотиви Суду
11. Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.
12. Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги. При цьому він перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
13. Виходячи із завдань та загальних засад кримінального провадження, визначених у статтях 2, 7 КПК, функція апеляційного суду полягає в об`єктивному, неупередженому перегляді вироків та ухвал суду першої інстанції із додержанням вимог чинного законодавства та з урахуванням особливостей, передбачених статтями 404, 405 КПК України.
14. Статтею 438 КПК визначено підстави для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції, серед яких є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, водночас ст. 412 КПК передбачено, що істотними є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
15. Згідно з вимогами ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
16. Відповідно до положень ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції та ухвалює свій вирок у разі: необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; необхідності застосування більш суворого покарання; скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції, неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
17. Положеннями ст. 94 КПК встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
18. Виходячи з такої засади кримінального провадження, як безпосередність дослідження доказів (п. 16 ч. 1 ст. 7, ст. 23 КПК), апеляційний суд не вправі дати доказам іншу оцінку, ніж ту, яку дав суд першої інстанції, якщо доказів, наданих стороною обвинувачення й захисту, не було безпосередньо досліджено під час апеляційного перегляду кримінального провадження.
19. За приписами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. За клопотанням учасників судового провадження цей же суд зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що місцевий суд дослідив їх не повністю або з порушеннями, і може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, в разі, якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо про ці докази стало відомо після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
20. Беручи до уваги той факт, що апеляційний суд є останньою інстанцією, яка наділена законодавцем повноваженнями встановлювати фактичні обставини справи, суду апеляційної інстанції необхідно здійснювати ретельну перевірку правильності встановлення обставин кримінального провадження за результатами оцінки судом першої інстанції доказів, наданих як стороною обвинувачення, так і стороною захисту.
21. Водночас згідно з положеннями ст. 23 КПК України, зокрема суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
22. Зі свого боку Суд наголошує, що відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеному у постанові від 03 квітня 2023 року у провадженні № 51-1747кмо22, про те, що під час апеляційного розгляду за апеляційною скаргою прокурора, потерпілого чи його представника з вимогою щодо постановлення нового вироку, за наявності доводів про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та/або неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, суд апеляційної інстанції має право повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, безвідносно до того чи заявлено клопотання про повторне дослідження доказів.
23. У ході перевірки матеріалів кримінального провадження встановлено, що наведених вимог кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції дотримано не було.
24. Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що місцевий суд дійшов висновку про виправдання ОСОБА_5 через недоведеність вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК. Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що надані стороною обвинувачення дані протоколів огляду місця подій, висновки експертиз, речові докази не містять інформації, яка би вказувала прямо на причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а єдиний доказ цього - протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 , місцевий суд визнав недопустимим.
25. Не погодившись із таким рішенням місцевого суду щодо ОСОБА_5 , прокурор і представник потерпілого подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати вирок місцевого суду і ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_5 винуватим за ч. 2 ст. 121 КК, а прокурор просив також призначити ОСОБА_5 покарання за цим Законом у виді позбавлення волі на строк 8 років (т. 4 а.п. 195-207, 209-211). При цьому прокурор просив на підставі ст. 404 КПК повторно дослідити докази, зокрема відеозапис слідчого експерименту та викликати попередніх захисників ОСОБА_5 (т. 5 а.п. 41-42). Потерпілі підтримали заявлене прокурором клопотання в судовому засіданні апеляційного суду 20 липня 2023 року. В цьому судовому засіданні заявлене клопотання було задоволено частково, суд постановив дослідити письмовий протокол відтворення слідчого експерименту, який дослідив у наступному судовому засіданні 15 листопада 2023 року (т. 5 а.п. 45-46, 59-60).
26. Натомість апеляційний суд у вироку на підтвердження винуватості засудженого послався на ряд письмових доказів, зокрема: протокол огляду місця події від 08 січня 2017 року, висновок судово-медичного експерта № 5 від 20 лютого 2020 року, протокол додаткового огляду місця події від 06 лютого 2017 року, висновок експерта № 90 від 03 березня 2017 року, висновок комплексної судово-медичної експертизи № 51 від 21 квітня 2020 року. Суд звертає увагу, що всі перелічені вище докази, не були предметом безпосереднього дослідження апеляційним судом, а місцевим судом були визнані такими, що не доводять винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК. Отже по суті, суд апеляційної інстанції, поклавши ці докази в основу обвинувального вироку щодо ОСОБА_5 , надав їм іншу оцінку, ніж суд першої інстанції, таким чином допустивши істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
27. Відповідно до ч. 4 ст. 401 КПК обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.
28. Із записів судових засідань апеляційного суду вбачається, що ОСОБА_5 , участь якого була забезпечена у режимі відеоконференції з Сумського слідчого ізолятора, неодноразово зазначав, що він не чує того, що відбувається в судовому засіданні та у засіданні від 20 липня 2023 року просив надати можливість брати участь у залі судового засідання. Крім того, ОСОБА_5 23 жовтня 2023 року направив до суду письмове клопотання про забезпечення його безпосередньої участі в судовому засіданні, яке було зареєстроване судом 30 жовтня 2023 року (т. 5 а.п. 48-49).
29. Проте такі усні та письмові клопотання ОСОБА_5 були залишені поза увагою колегії суддів апеляційного суду.
30. Суд також наголошує, що, незважаючи на те, що під час апеляційного розгляду в суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 не зазначав про те, що не отримав копії поданих апеляційних скарг на виправдувальний вирок щодо нього, в яких ставилося питання про погіршення його становища, матеріали кримінального провадження не містять даних про отримання ОСОБА_5 апеляційних скарг прокурора та представника потерпілого.
31. У матеріалах кримінального провадження є конверти зі зворотніми повідомленнями про те, що конверти із вмістом, де були апеляційні скарги, повернуті через «закінчення терміну їх зберігання» або ж «відсутність адресата за вказаною адресою». 
32. На думку Суду, допущені судом апеляційної інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону, згідно положень ч. 1 ст. 412 КПК є істотними, оскільки перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для його скасування і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
33. Оскільки питання про доведеність чи недоведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення має бути вирішено за наслідками апеляційної процедури, то подану касаційну скаргу слід задовольнити частково.
34. Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог КПК та прийняти законне і обґрунтоване рішення.
35. Водночас, згідно з приписами ч. 3 ст. 433 КПК України, суд касаційної інстанції розглядає питання про обрання запобіжного заходу під час скасування судового рішення і призначення нового розгляду в суді першої чи апеляційної інстанції.
36. Ураховуючи те, що вирок апеляційного суду скасовується із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, з метою запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК, зокрема переховуванню  ОСОБА_5 від суду, не вирішуючи наперед питання про його винуватість чи невинуватість, колегія суддів, виходячи з конкретних обставин кримінального провадження, тяжкості обвинувачення, вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Вирок Полтавського апеляційного суду від 19 лютого 2025 року щодо ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Обрати  ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 07 травня 2026 року включно.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1  ОСОБА_2  ОСОБА_3