Ухвала
25 лютого 2026 року
м. Київ

справа № 209/5542/24
провадження № 61-16555ск25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати незаконним та скасувати наказ АТ КБ «ПриватБанк» від 08 квітня 2024 року № E.17.U.0.0/4-6999332 про її звільнення на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України за прогул (відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня 28 березня 2024 року та 29 березня 2024 року) без поважних причин; зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» звільнити ОСОБА_1 на підставі поданої 22 серпня 2022 року заяви про звільнення за власним бажанням згідно із частиною третьою статті 38 КЗпП України з дотриманням усіх гарантій згідно законодавства; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 серпня 2022 року до дня ухвалення рішення суду із розрахунку середньоденного заробітку в розмірі 2 757,81 грн.
Дніпровський районний суд м. Кам`янського рішеннямвід 03 липня 2025 року позов задовольнив частково. Поновив ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом. Визнав незаконним та скасував наказ АТ КБ «ПриватБанк» від 08 квітня 2024 року № E.17.U.0.0/4-6999332 про звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 4 частини першої статті 40 КЗпП України - прогул (відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня 28 березня 2024 року та 29 березня 2024 року) без поважних причин. Зобов`язав АТ КБ «ПриватБанк» звільнити ОСОБА_1 на підставі поданої 22 серпня 2022 року заяви про звільнення за власним бажанням згідно із частиною третьою статті 38 КЗпП України з дотриманням усіх гарантій згідно законодавства. Стягнув із АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 серпня 2022 року до 03 липня 2025 року в розмірі 500 000,00 грн. В решті позову відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.
Дніпровський районний суд м. Кам`янського додатковим рішенням від 15 липня 2025 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Переверзева І. В. про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнив частково. Стягнув із АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн. В решті вимог відмовив.
Дніпровський апеляційний суд постановою від 25 листопада 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» задовольнив частково. Рішення Дніпровського районного суду м. Кам`янського від 03 липня 2025 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 23 серпня 2022 року до 03 липня 2025 року в розмірі 500 000,00 грн скасував та в цій частині ухвалив нове рішення, яким стягнув з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 серпня 2022 року до 03 липня 2025 року в розмірі 2 062 841,88 грн. В іншій частині рішення суду залишив без змін.
Дніпровський апеляційний суд постановою від 25 листопада 2025 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» залишив без задоволення, а додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Кам`янського від 15 липня 2025 року - без змін.
Дніпровський апеляційний суд додатковою постановою від 20 січня 2026 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Переверзева І. В. про ухвалення додаткового рішення задовольнив частково. Стягнув із АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. У іншій частині вимог заяви відмовив.
23 лютого 2026 року АТ КБ «ПриватБанк» через підсистему «Електронний суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2026 року (поний текст якої складено 22 січня 2026 року), в якій, посилаючись на неправильне апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Як на підставу касаційного оскарження судового рішення заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц, від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 28 квітня 2021 року у справі № 902/1051/19, від 24 листопада 2021 року у справі № 925/1546/20, від 18 травня 2022 року у справі № 910/4268/21.
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, 

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов