УХВАЛА

09 березня 2026 року 
м. Київ

cправа № 903/689/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Рогач Л. І. - головуючої, Краснова Є. В., Мачульського Г. М.,
перевіривши матеріали касаційної скарги заступника керівника Волинської обласної прокуратури
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2025
у справі за позовом заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Волинської обласної державної (військової) адміністрації
до  1) Дубечненської сільської ради, 2) Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, 3) Ковельської районної державної адміністрації, 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1) Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України", 2) Філія "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", 
про визнання незаконним та скасування розпорядження і додатку до наказу та скасування державної реєстрації земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
Заступник керівника Волинської обласної прокуратури (далі - прокурор, скаржник) в інтересах держави в особі Волинської обласної державної (військової) адміністрації звернувся до суду з позовом до Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області, Головного управління Держгеокадастру у Волинській області та Ковельської районної державної адміністрації, у якому просив суд:
- визнати незаконним та скасувати розпорядження Старовижівської районної державної адміністрації від 26.12.2013 № 318 Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності за межами населених пунктів на території Старовижівського району, яким затверджено матеріали інвентаризації земельної ділянки з кадастровим номером 0725082200:03:000:0189, площею 6 гектара;
- визнати незаконним та скасувати пункт 19 додатку до наказу Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 11.12.2018 № 46-ОТГ Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність;
- усунути перешкоди державі в особі Волинської обласної військової адміністрації у користуванні та розпорядженні землями лісогосподарського призначення шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 0725082200:03:000:0189, площею 6 га в Державному земельному кадастрі.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні розпорядчі акти Головного управління Держгеокадастру у Волинській області та Старовижівської районної державної адміністрації прийняті з порушенням вимог статей 6, 14, 19 Конституції України, статей 3, 15-2, 17, 20, 56, 57, 84, 122, 141, 142, 149 Земельного кодексу України, статей 31, 33, 57 Лісового кодексу України, оскільки землі лісогосподарського призначення не можуть передаватись у користування без їх вилучення у постійних користувачів.
Господарський суд Волинської області рішенням від 08.09.2025 позов задовольнив.
Суд встановив, що під час інвентаризації неправильно визначено цільове призначення земельної ділянки як землі сільськогосподарського призначення, враховуючи те, що земельна ділянка з кадастровим номером 0725082200:03:000:0189, площею 6 га належить до земель лісогосподарського призначення та охоплена матеріалами лісовпорядкування.
Водночас суд вказав, що наявність відомостей щодо спірної земельної ділянки з кадастровим номером 0725082200:03:000:0189, площею 6 га в Державному земельному кадастрі порушуватиме принципи об`єктивності, достовірності, повноти відомостей та унеможливить відновлення порушеного права держави, у власності якої повинна перебувати спірна земельна ділянка, оскільки реєстрація у Державному земельному кадастрі частини земельної ділянки з цільовим призначенням землі запасу сільськогосподарського призначення відноситиме її в подальшому до земель комунальної форми власності, що дає право Дубечненській сільській раді внести відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Крім того суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування строку давності у даній справі з огляду на те, що "негаторний" позов може бути пред`явлений позивачем упродовж усього часу, поки існує відповідне правопорушення.
Північно-західний апеляційний господарський суд у постанові від 02.12.2025 рішення Господарського суду Волинської області від 08.09.2025 скасував, ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
Колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість позовних вимог прокурора, оскільки, як вказав суд, на спірні правовідносини поширюється норма пункту 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, умовою застосування якого (пункту 5) законодавець визначив підтвердження факту надання спірної земельної ділянки в користування лісогосподарському підприємству саме до 28.03.2006 включно, чого прокурором і Державним спеціалізованим господарським підприємством "Ліси України" не було доведено, а тому відсутні підстави вважати спірну земельну ділянку раніше наданими землями у користування лісогосподарському підприємству. Така обставина унеможливлює визнання документами, що підтверджують право лісогосподарського підприємства на неї, планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, складених і затверджених у 2003 - 2004, 2013 та 2022 роки.
Прокурор через підсистему "Електронний суд" звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2025, у якій просить, зокрема, скасувати оскаржувану постанову та залишити в силі рішення Господарського суду Волинської області від 08.09.2025. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Рогач Л. І. - головуюча, Краснов Є. В., Мачульський Г. М.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів вирішила, що її подано з дотриманням вимог статей 287- 291 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
Відповідно до частини четвертої статті 294 ГПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначається підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Прокурор, посилаючись на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України, вказав, що суд апеляційної інстанцій, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, не врахував висновки, викладені, зокрема, у таких постановах Верховного Суду:
- від 30.01.2018 у справі № 707/2192/15-ц, від 21.02.2018 у справі № 488/5476/14-ц, від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, від 31.05.2023 у справі № 681/804/20, від 18.01.2023 у справі № 488/2807/17, від 20.12.2023 у справі № 619/77/15, від 24.05.2023 у справі № 367/3254/15-ц, від 16.08.2023 у справі № 676/4200/21, від 01.11.2023 у справі № 676/5079/21, від 22.11.2023 у справі № 911/2523/20 і від 30.05.2023 у справі № 488/2807/17, згідно яких наявність розроблених планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування згідно з нормами пункту 5 "Прикінцевих положень" Лісового кодексу України підтверджує наявність у спеціалізованого державного лісогосподарського підприємства права постійного користування землями лісогосподарського призначення;
- від 12.12.2018 у справі № 372/5635/13-ц про те, що набуття особою права користування земельною ділянкою на підставі рішень, які не скасовані, без подальшого вилучення цієї земельної ділянки в установленому законом порядку не позбавляє цю особу права користування земельною ділянкою в установленому законом порядку, яке зберігається до його належного переоформлення;
- від 01.11.2023 у справі № 676/5079/21, від 22.11.2023 у справі № 911/2523/20, від 06.07.2022 у справі № 372/1688/17, від 13.11.2019 у справі № 361/6826/16, від 14.11.2018 у справі № 488/6211/14-ц, від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц, згідно яких виготовлені картографічні матеріали ВО "Укрдержліспроект" є належними доказами приналежності спірних ділянок до земель державної власності лісогосподарського призначення;
- від 17.09.2024 у справі № 910/10049/22, відповідно до якого наявність погоджень землевпорядної документації, в якій не відображено реального складу земельної ділянки (зокрема, як у власне проекті землеустрою, так і в погодженнях відповідними органами землевпорядної документації щодо відведення спірної земельної ділянки), на підставі якої у Державному земельному кадастрі сформовано земельні ділянки, жодним чином не спростовує обставин очевидного накладення спірних земельних ділянок на інші землі;
- від 13.08.2024 у справі № 910/9909/23 про те, що спеціалізоване лісогосподарське підприємство є носієм права постійного користування землями лісогосподарського призначення при наявності виготовлених матеріалів лісовпорядкування та відповідного рішення органу державної чи виконавчої влади, яке хоча і не є документом, що посвідчує наявність права постійного користування, разом з тим воно є підставою для набуття такого права постійного землекористування земельними ділянками лісового фонду;
- від 12.11.2025 у справі № 175/2204/23, відповідно до якого судами попередніх інстанцій не враховано, що Українське державне проектне лісовпорядне виробниче об`єднання "Укрдержліспроект" володіє інформацією про лісовпорядкування (див. постанови Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 361/6826/16-ц, від 24.04.2024 у справі № 940/751/20), інформація вказаного підприємства дозволяє візуально визначити розташування спірної земельної ділянки відносно земель лісогосподарського призначення згідно з матеріалами лісовпорядкування на 2013 рік;
- від 09.09.2025 у справі № 903/1313/23, від 15.01.2025 у справі № 903/1311/23, від 15.11.2025 у справі № 903/1324/23, від 11.02.2025 у справі № 903/1322/23, відповідно до яких визнано належними доказами листи сертифікованої землевпорядної організації, що підтверджують факт накладення спірних земельних ділянок, яким у справі № 903/689/25 є лист сертифікованого інженера-землевпорядника ФОП Бучко Н.М. Вказаному доказу суд апеляційної інстанції взагалі не надав оцінку.
Верховний Суд вказує, що крім виключного випадку касаційного оскарження судового рішення, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, прокурор зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа становить значний суспільний інтерес та має для скаржника виняткове значення.
З цього приводу Суд зазначає, що згідно із частиною третьою статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню: 1) рішення, ухвали суду першої інстанції та постанови, ухвали суду апеляційної інстанції у справах, рішення в яких підлягають перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом; 2) судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Оскільки у цій справі судове рішення, що оскаржується, не підлягає перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом, справа не є малозначною та не відноситься до тих, в яких ціна позову не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, наведені скаржником випадки касаційного оскарження, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа становить значний суспільний інтерес та має для скаржника виняткове значення не дають правових підстав для відкриття касаційного провадження у справі.
З урахуванням наведеного, враховуючи обґрунтування прокурором випадку, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що матеріали касаційної скарги є достатніми для відкриття касаційного провадження.
За змістом статті 295 ГПК України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження. Оскільки подання відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі є правом учасників справи, то у разі реалізації такого права суд касаційної інстанції встановлює відповідний строк для подання зазначеного відзиву.
Керуючись статтями 234, 235, 287- 291, 294, 295 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження у справі № 903/689/25 за касаційною скаргою заступника керівника Волинської обласної прокуратури на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2025 і здійснити перегляд оскаржуваного судового рішення у відкритому судовому засіданні  01 квітня 2026 року о 12:45 у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, у залі судових засідань № 10 (кабінет № 332). 
2. Учасники справи мають право подати до Верховного Суду відзиви на касаційну скаргу до 26 березня 2026 року, відсутність яких не перешкоджатиме здійсненню касаційного перегляду.
3. Інформацію щодо розгляду справи можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі "Інтернет" за вебадресою: http://supreme.court.gov.ua.
4. Довести до відома учасників справи, що їхня явка в судове засідання є необов`язковою. Верховний Суд також роз`яснює про право сторін подати заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також про їхнє право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку статті 197 Господарського процесуального кодексу України.
5. Витребувати з Господарського суду Волинської області/Північно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи № 903/689/25. 
6. Копію ухвали надіслати до Господарського суду Волинської області та Північно-західного апеляційного господарського суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуюча Л. Рогач
Судді Є. Краснов
Г. Мачульський