УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2026 року
м. Київ
справа № 759/18976/25
провадження № 51-450 ска 26
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанови Святошинського районного суду міста Києва від 11 вересня 2025 року та Київського апеляційного суду від 07 листопада 2025 року, 
встановив:
Із матеріалів провадження за скаргою та копій судових рішень, які опубліковані в Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що постановою Святошинського районного суду міста Києва від 11 вересня 2025 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Також цим рішенням стягнуто з нього в дохід держави 605,60 грн. Київський апеляційний суд ухвалою від 07 листопада 2025 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 залишив без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_4 порушує питання про перевірку вказаних судових рішень щодо ОСОБА_5 , просить їх скасувати та постановити нове рішення яким визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), накласти на нього адміністративне стягнення штраф у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн в дохід держави, без позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Перевіривши касаційну скаргу, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.
Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ст. 8 Конституції України).
Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а право на касаційне оскарження - лише у визначених законом випадках.
КУпАП не передбачена можливість касаційного оскарження постанов суду першої та апеляційної інстанцій у справі про адміністративне правопорушення. За правилами ст. 294 КУпАП постанову судді першої інстанції у таких справах може бути оскаржено лише в апеляційному порядку. При цьому постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Крім того, ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) визначено перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку. Оспорювані судові рішення до цього переліку не входять, а тому Касаційний кримінальний суд Верховного Суду не наділений повноваженнями здійснювати їх перевірку.
Таким чином, виходячи із наведених положень Конституції України та статей Кодексів оспорювані рішення не можуть бути предметом перевірки в порядку касаційної процедури.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 294 КУпАП, ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанови Святошинського районного суду міста Києва від 11 вересня 2025 року та Київського апеляційного суду від 07 листопада 2025 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
 ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3