УХВАЛА

11 лютого 2026 року
м. Київ
справа № 317/811/24
провадження № 51-436 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 28 квітня 2025 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 листопада 2025 року,
встановив: 
У поданій скарзі захисник порушує питання про перегляд оскаржуваних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог пунктів 4 та 5 ч. 2 цієї статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для їх скасування або зміни і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.
Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано.

Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. При розгляді касаційної скарги суд касаційної інстанції виходить із фактичних обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій.
Оскаржуючи законність судових рішень захисник, серед іншого, вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що, з огляду на положення ст. 433 КПК, не може бути предметом перевірки судом касаційної інстанції.
Посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, захисник не аргументує явної несправедливості призначеного покарання з урахуванням вимог ст. 414 КПК, а також зважаючи на зміст статей 50, 65 Кримінального кодексу України (далі - КК) та дискреційні повноваження суду. Також у касаційній скарзі захисник просить застосувати щодо засудженого ОСОБА_5 інститут умовного звільнення, водночас, з огляду на положення ст. 75 КК, не наводить правового обґрунтування, які саме обставини при постановленні вироку та під час його перегляду у суді апеляційної інстанції не були враховані судами, та давали можливість застосувати положення цієї статті. 
Також захисник не зазначає, яких саме порушень припустився суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок місцевого суду, як і не вказує які конкретно порушення закону були допущені цим судом, які вимоги апеляційної скарги залишились поза увагою цього суду. 
З огляду на його позицію у касаційній скарзі щодо застосування до засудженого положень ст. 75 КК, захисник, з посиланням на норми процесуального закону, не обґрунтовує своєї позиції про те, що суди мали відмовити у задоволенні цивільного позову.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції. Такі вимоги мають узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 цього Кодексу. Однак касаційна скарга в частині вимоги до суду касаційної інстанції не відповідає наведеним положенням ч. 1 ст. 436 КПК, оскільки сторона захисту одночасно просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та змінити вирок міцевого суду. 
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити касаційну скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.
На усунення недоліків, захиснику слід подати нову касаційну скаргу.
Щодо клопотання про зупинення виконання вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 28 квітня 2025 року та ухвали Запорізького апеляційного суду від 28 листопада 2025 року щодо засудженого ОСОБА_5 , то зазначене питання відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 430 КПК, може бути вирішено лише після відкриття касаційного провадження.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 28 квітня 2025 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 28 листопада 2025 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3