УХВАЛА

12 березня 2026 року 
м. Київ

справа №380/8652/25
адміністративне провадження № К/990/10827/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Дашутіна І.В., 
суддів - Загороднюка А. Г., Мацедонської В.Е.,
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2026 року у справі № 380/8652/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправними дій,
установив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_3 , у якому просив:
- визнати дії Військової частини НОМЕР_2 та НОМЕР_1 протиправними щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 22 березня 2022 року по 23 грудня 2022 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2022 року;
- визнати дії Військової частини НОМЕР_3 протиправними щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 24 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2022 року; грошового забезпечення за період з 01 січня 2023 року по 19 травня 2023 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2023 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 та НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 22 березня 2022 року по 23 грудня 2022 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, визначений у додатках 1 та 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 : грошового забезпечення за період з 24 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, визначений у додатках 1 та 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум; грошового забезпечення за період з 01 січня 2023 року по 19 травня 2023 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, визначений у додатках 1 та 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2026 року адміністративний позов задоволено. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги та залишено апеляційну скаргу без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у частині сплати судового збору.
Також апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції подала Військова частина НОМЕР_3 , яку ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2025 року залишено без руху з тих самих підстав.
Крім того, Військова частина НОМЕР_2 подала апеляційну скаргу на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 року у справі № 380/8652/25.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_2 .
У подальшому ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2026 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_3 повернуто на підставі частини другої статті 298 та пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Оскаржуваною ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2026 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 також повернуто на підставі частини другої статті 298 та пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Водночас постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2026 року за результатами апеляційного перегляду за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_2 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 року залишено без змін.
Не погоджуючись з ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2026 року про повернення апеляційної скарги, Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Суд зазначає таке.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і статті 13 КАС України.
Частиною першою статті 328 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною третьою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Як зазначено вище та встановлено з оскаржуваного судового рішення, ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги та залишено апеляційну скаргу без руху. Судом надано строк для усунення виявлених недоліків.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що копію ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2025 року про залишення апеляційної скарги без руху доставлено до електронного кабінету скаржника в підсистемі «Електронний суд», що підтверджується довідкою суду про доставку електронного листа.
Однак у встановлений судом строк Військо частина НОМЕР_1 недоліки апеляційної скарги не усунула, доказів сплати судового збору не подала, у зв`язку з чим ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2026 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику.
Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції.
Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу. 
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Верховний Суду наголошує, що статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).
Наведеними положеннями КАС України чітко обумовлений характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків.
Суд також зазначає, що чинне законодавство передбачає обов`язок учасників справи вчинити процесуальні дії у відповідь на ухвалу про без руху.
Проте Військова частина НОМЕР_1 у наданий апеляційним судом строк недоліки апеляційної скарги, що стали підставою для її залишення без руху, не усунуто та вимоги ухвали суду апеляційної інстанції від 22 серпня 2025 року не виконано, що свідчить про невиконання відповідачем процесуальних обов`язків.
Отже, Суд вважає, що повертаючи апеляційну скаргу з підстав неусунення недоліків апеляційної скарги, апеляційним судом вірно застосовано положення частини другої статті 298 КАС України та пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, правильне їх застосування є очевидним, застосування та тлумачення зазначених норм процесуального права не викликають сумніву, а доводи касаційної скарги не спростовують мотивів суду апеляційної інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, щодо наявності підстав для повернення апеляційної скарги.
Крім того, доводи касаційної скарги зводяться лише до причин несплати судового збору, а тому не спростовують і не ставлять під сумнів ухвалу суду. 
Також Суд зазначає, що, як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, апеляційний перегляд рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 року у цій справі здійснено за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_2 , за результатами розгляду якої постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2026 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на оскарження відповідачем ухвали про повернення апеляційної скарги та з урахуванням положень статті 333 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись частинами першою, третьою статті 333 КАС України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2026 року у справі № 380/8652/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_3 про визнання протиправними дій.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. В. Дашутін
Судді А. Г. Загороднюк
В. Е. Мацедонська