ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року

м. Київ

справа № 203/1339/22
провадження № 61-7601св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:
позивачка - ОСОБА_1 ,
відповідачка - ОСОБА_2 , 
третя особа - Фермерське господарство «Росток 2020»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Фермерського господарства «Росток 2020», з урахуванням заяви ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , про приєднання до касаційної скарги, на ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2025 року у складі судді Чорної О. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2025 року у складі колегії суддів: Агєєва О. В., Космачевської Т. В., Халаджи О. В., 

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
У провадженні Покровського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа -Фермерське господарство «Росток 2020» (далі - ФГ «Росток 2020»), про стягнення заборгованості за договором позики.
Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2023 року відкрито провадження у справі. Визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, визначена дата підготовчого судового засідання, надано відповідачу (15 днів з дня вручення даної ухвали) строк для подання відзиву на позовну заяву. Також роз`яснено право іншим учасникам справи надати свої письмові пояснення щодо відповіді на відзив та заперечення до закінчення підготовчого провадження, якщо судом не встановлений інший строк.
У травні 2024 року від ФГ «Росток 2020» надійшла позовна заява, як від третьої особи із самостійними вимогами, до позивачки ОСОБА_1 , в якому господарство просило прийняти позов і вступ у справу з самостійними позовними вимогами до ОСОБА_1 , об`єднавши їх розгляд з первісним позовом в одному провадженні; визнати оформлене протоколом № 5 рішення загальних зборів членів Селянського фермерського господарства «Росток» (далі - СФГ «Росток») про анулювання (пробачення) боргів та укладення СФГ «Росток» додаткової угоди № 1 з ОСОБА_1 про розірвання ними договорів позики від 05 лютого 2016 року № 02/206-1, від 17 лютого 2017 року № 02/2017-1, від 16 березня 2017 року №03/2017-5, від 15 серпня 2017 року № 08/2017-9 з прощенням неповернутої частини позик недійсними повністю внаслідок їх фіктивності з моменту вчинення 25 жовтня 2019 року; припинити заставу у ОСОБА_1 рухомого майна ФГ «Росток 2020» за нотаріально посвідченим договором від 26 травня 2020 року, знявши з ФГ «Росток 2020» заборону відчуження на машини і транспортні засоби, устаткування, обладнання та іншу техніку та приладдя тривалого використання.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2025 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2025 року, відмовлено у вступі у справу як третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору у справі, а позовну заяву третьої особи ФГ «Росток 2020» до ОСОБА_1 повернуто без розгляду та роз`яснено ФГ «Росток 2020» його право на звернення до суду з цим позовом на загальних підставах.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг, позиції інших учасників справи

У червні 2025 року ФГ «Росток 2020» через засоби поштового зв`язку, подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2025 року, в якій, посилаючись на порушення судам норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд порушуючи норми процесуального права розглянув скаргу за відсутності належним чином повідомленого ФГ «Росток 2020», з урахуванням поданого його представником клопотання про причини неявки в судове засідання.

Судами не взято до уваги, що після передачі цієї справи з Васильківського до Покровського районного суду Дніпропетровської області ухвалою від 30 січня 2023 року на виконання частини дванадцятої статті 33 ЦПК України розпочато повторне проведення підготовчого провадження, яке дотепер не оголошувалося закритим, справа до розгляду по суті не призначалась.

Крім того, в ухвалі Покровського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2024 року про прийняття справи до свого провадження не було визначено строків для подання третьою особою заяв по суті справи.

Також зазначає, що захист цивільних прав ФГ «Росток 2020» можливий лише у формі задоволення позовних вимог третьої особи тільки у цій справі і лише в разі відмови у первісному позові.

У липні 2025 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3, про приєднання до касаційної скарги ФГ «Росток 2020» на ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2025 року.

У зазначеній заяві зазначає, що ОСОБА_2 , ознайомившись із доводами та вимогами касаційної скарги третьої особи, вважає за необхідне приєднатися до касаційної скарги.

10 липня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_4 до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу ФГ «Росток 2020» на ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2025 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2025 року, в якому заявник, посилаючись на необґрунтованість касаційної скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін, оскільки вони є законними.

Рух справи у суді касаційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 23 червня 2025 року касаційна скарга ФГ «Росток 2020» передана на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю., судді, які входять до складу колегії: Лідовець Р. А., Луспеник Д. Д.
Ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ФГ «Росток 2020» (з підстав, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України), витребувано з суду першої інстанції матеріали справи № 203/1339/22 та встановлено учасникам справи строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 14 липня 2025 року прийнято заяву ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3, про приєднання до касаційної скарги ФГ «Росток 2020» (з підстав, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України),
У серпні 2025 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи № 203/1339/22.
Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заяви про приєднання до касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у квітні 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 15 квітня 2020 року в сумі 4 715 322,66 грн, третьою особою визначено ФГ «Росток 2020».

Ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 10 червня 2022 року відкрито провадження у справі № 203/1339/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ФГ «Росток 2020», про стягнення заборгованості за договором позики. Суд постановив розглядати справу за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, роз`яснивши відповідачу право надати відзив на позовну заяву і встановивши строк, що не перевищує 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження. Цією ж ухвалою третій особі, яка не заявляє самостійних позовних вимог щодо предмета спору, надіслано копію ухвали, позову з додатками та встановлений строк, що не перевищує 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, для подання суду пояснення щодо предмету спору.

Ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2023 року задоволено заяву представника відповідача про відвід судді і справу передано на розгляд іншого суду.

Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 30 січня 2023 року (головуюча суддя Степанова О. С.) відкрито провадження у справі № 203/1339/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ФГ «Росток 2020» про стягнення заборгованості за договором позики.

Цією ж ухвалою суду визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, визначена дата підготовчого судового засідання, визначений строк відповідачу (15 днів з дня вручення даної ухвали) для подання відзиву на позовну заяву. Також роз`яснено право іншим учасникам справи надати свої письмові пояснення щодо відповіді на відзив та заперечення до закінчення підготовчого провадження, якщо судом не встановлений інший строк.
У травні 2024 року від ФГ «Росток 2020» надійшла позовна заява, як від третьої особи із самостійними вимогами, до позивачки ОСОБА_1 , в якому господарство просило прийняти позов і вступ у справу з самостійними позовними вимогами до ОСОБА_1 , об`єднавши їх розгляд з первісним позовом в одному провадженні; визнати оформлене протоколом № 5 рішення загальних зборів членів Селянського фермерського господарства «Росток» (далі - СФГ «Росток») про анулювання (пробачення) боргів та укладення СФГ «Росток» додаткової угоди № 1 з ОСОБА_1 про розірвання ними договорів позики від 05 лютого 2016 року № 02/206-1, від 17 лютого 2017 року № 02/2017-1, від 16 березня 2017 року №03/2017-5, від 15 серпня 2017 року № 08/2017-9 з прощенням неповернутої частини позик недійсними повністю внаслідок їх фіктивності з моменту вчинення 25 жовтня 2019 року; припинити заставу у ОСОБА_1 рухомого майна ФГ «Росток 2020» за нотаріально посвідченим договором від 26 травня 2020 року, знявши з ФГ «Росток 2020» заборону відчуження на машини і транспортні засоби, устаткування, обладнання та іншу техніку та приладдя тривалого використання.
Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2025 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2025 року, відмовлено у вступі у справу як третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору у справі, а позовну заяву третьої особи ФГ «Росток 2020» до ОСОБА_1 повернуто без розгляду та роз`яснено ФГ «Росток 2020» його право на звернення до суду з цим позовом на загальних підставах.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

За частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною другою статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу. Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача. Після вступу у справу третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, справа за клопотанням учасника справи розглядається спочатку.

Відповідно до положень статті 195 ЦПК України положення статей 193 і 194 цього Кодексу застосовуються до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, у якій відкрито провадження.

Згідно з частинами першою та другою статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Відповідно до частини третьої статті 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Відповідно до частин першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Згідно з пунктами 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Встановлення процесуальних строків законом або судом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій.

Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків, при цьому поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року в справі № 910/2987/18 (провадження № 12-24гс19) та Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі № 237/3566/17 (провадження № 61-13886св21) вказано, що право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним; подаючи зустрічну позовну заяву, заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику.

Зі змісту ухвали про відкриття провадження у справі від 30 січня 2023 року встановлено, що суд роз`яснив сторонам, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

ФГ «Росток 2020» отримало копію ухвали про відкриття провадження в справі 31 січня 2023 року, а отже п`ятнадцятиденний строк на подання зустрічного позову сплив, з врахуванням вихідного дня, 15 лютого 2023 року, проте, позовна заява третьою особою подана 02 травня 2024 року, тобто з порушенням строків, зазначених в ухвалі про відкриття провадження в справі. Клопотання про продовження строку з обґрунтуванням поважності його пропуску заявлено не було. Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що такий строк третьою особою пропущено, що стало наслідком повернення позову третьої особи відповідно до частини третьої статті 194 ЦПК України.

Аргумент касаційної скарги, що ФГ «Росток 2020» подало позов своєчасно, оскільки ще не було оголошено про початок розгляду справи по суті, колегія суддів відхиляє, оскільки ФГ «Росток 2020» є учасником цієї справи з початку провадження, тому мало право заявити самостійні вимоги щодо предмета спору протягом строку, який був встановлений судом для подання відзиву, але не пізніше ніж до початку підготовчого засідання, оскільки справа розглядалася за правилами загального позовного провадження. Відповідний строк був встановлений судом в ухвалі від 30 січня 2023 року про відкриття провадження у цій справі.

При цьому апеляційним судом вмотивовано відхилено доводи третьої особи ФГ «Росток 2020» про те, що судом першої інстанції не застосована стаття 52 ЦПК України та повернення позову з формальних підстав унеможливило доступ заявника до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи, оскільки ФГ «Росток 2020» не позбавлено можливості звернутися до суду першої інстанції з позовною заявою за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, що передбачено частиною першою статті 4 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги та заяви про приєднання до неї щодо порушення судом апеляційної інстанції права ФГ «Росток 2020» та ОСОБА_2 права на доступ до правосуддя Верховний Суд відхиляє.

Колегія суддів визначає абсолютно безпідставними доводи касаційної скарги та заяви про її приєднання про те, що представник відповідачки, який мав у судовому засіданні в апеляційній інстанції представляти спільну для відповідачки та третьої особи позицію у справі хоча і був повідомлений належним чином про дату час та місце судового розгляду, проте у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні не з`явився в судове засідання 28 травня 2025 року і це мало б бути підставою для відкладення розгляду справи.

У цьому аспекті колегія суддів враховує, що представник ОСОБА_3 належним чином повідомлений про дату та час призначеного у справі судового засідання. У матеріалах справи наявне клопотання ОСОБА_3 від 28 травня 2025 року про визнання причин неявки сторони поважними. До клопотання додано довідку про перебування на стаціонарному лікуванні ОСОБА_3 з 28 травня 2025 року.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд не розглянув клопотання про відкладення розгляду справи не заслуговують на увагу, оскільки, як доцільно зазначив суд апеляційної інстанції, такого клопотання заявлено не було.

Крім того, третя особа скористалася своїм правом на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції та виклала в апеляційній скарзі усі свої доводи та заперечення проти оскаржуваного судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що не кожне допущене судом порушення процедури може істотно впливати на права учасників справи та тягнути порушення гарантій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Крім того, за змістом цієї статті більшість процесуальних порушень, допущених на одній стадії цивільного процесу, можна виправити на іншій його стадії (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 201/13239/15-ц (пункт 50)).

Верховний Суд звертає увагу на те, що дійшовши правильного висновку про повернення позовної заяви третьої особи у зв`язку з пропуском строку на її подання, судами попередніх інстанцій помилково зроблено оцінку вимогам, викладеним у позовній заяві третьої особи, на предмет їх самостійності щодо предмета спору в розумінні статті 52 ЦПК України.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційних скарг

Доводи касаційної скарги та заяви про приєднання до неї спростовуються матеріалами справи, змістом оскаржуваного судового рішення, зводяться до незгоди з висновками судів, переоцінки доказів у справі, що в силу приписів статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції, чи ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявниками норм процесуального права і незгоді з ухваленими судовим рішенням в частині повернення позовної заяви третьої особи без розгляду.

ЄСПЛ вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У контексті вказаної практики Верховний Суд уважає наведене обґрунтування цієї постанови достатнім.

Верховний Суд, застосувавши правило частини третьої статті 401 ЦПК України, вважає за необхідне залишити касаційні скарги без задоволення, а оскаржувані рішення судів - без змін.
Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, то підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає. Витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фермерського господарства «Росток 2020», з урахуванням заяви ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 про приєднання до касаційної скарги, залишити без задоволення.

Ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2025 та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:	І. Ю. Гулейков	
	  	
	Р. А. Лідовець	
	  	
	Д. Д. Луспеник