УХВАЛА
23 лютого 2026 року
м. Київ
справа № 636/1182/20
провадження № 51-623 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судове рішення щодо нього,  
встановив: 
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд судового рішення щодо нього у касаційному порядку.
Перевіривши скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог пунктів 3, 4, 5 ч. 2 та ч. 5 цієї статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. Також до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. 
Проте наведених положень процесуального закону засудженим не дотримано.
У новій касаційній скарзі засудженому необхідно зазначити судове рішення, що оскаржується, дату його постановлення.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для його скасування або зміни і які, на її думку, були допущені судом при винесенні рішення, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.
При обґрунтуванні доводів касаційної скарги необхідно враховувати, що, таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Водночас за змістом мотивувальної частини касаційної скарги засуджений заперечує законність рішення апеляційного суду, однак не зазначає, яких саме порушень припустився суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок місцевого суду щодо нього за касаційною скаргою прокурора, з огляду на положення статей 94, 370, 404, 405, 412, 413, 419 КПК. Крім того, засуджений не аргументує явної несправедливості призначеного покарання з урахуванням вимог ст. 414 цього Кодексу, а також зважаючи на зміст статей 50, 65 Кримінального кодексу України та дискреційні повноваження суду.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції. Такі вимоги мають узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 цього Кодексу, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак касаційна скарга засудженого в частині вимоги до суду касаційної інстанції не відповідає наведеним положенням ч. 1 ст. 436 КПК, оскільки у ній не зазначено, яке рішення має прийняти суду касаційної інстанції за наслідком розгляду його касаційної скарги. 
Всупереч вимогам ч. 5 чт. 427 КПК до касаційної скарги засуджений не додає копії оскаржуваних ним судових рішень.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.
На усунення недоліків, засудженому слід подати нову касаційну скаргу.
Водночас Суд звертає увагу засудженого на те, що питання про звільнення від відбування покарання для проходження військової служби вирішується під час виконання вироку, та не входить до компетенції Верховного Суду. При цьому, засуджений не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду з відповідним клопотанням, у порядку, регламентованому розділом VIII КПК.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судове рішення щодо нього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3