УХВАЛА

19 листопада 2025 року
м. Київ
справа № 705/5799/24
провадження № 61-12352ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє 
адвокат Кушнеренко Тамара Валеріївна, на рішення Уманського міськрайонного 
суду Черкаської області від 23 квітня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 9 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Уманського районного нотаріального округу Марченко Наталія Михайлівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та скасування свідоцтва про право на спадщину, 
ВСТАНОВИВ:
3 жовтня 2025 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» до Верховного Суду подана касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє 
адвокат Кушнеренко Т. В., на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 квітня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду 
від 9 вересня 2025 року.
Ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху, надано заявнику десять днів з дня вручення вказаної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме подання виправленої касаційної скарги, оформленої у відповідності до вимог статті 392 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України, в якій зазначити підстави касаційного оскарження, визначені 
частиною другою статті 389 ЦПК України, та надання доказів надсилання цієї скарги іншим учасникам справи.
В зазначеній ухвалі суд звернув увагу, що заявник не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою.
29 жовтня 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кушнеренко Т. В., у підсистемі «Електронний суд» сформував заяву про усунення недоліків та касаційну скаргу у новій редакції, зареєстровані судом 30 жовтня 2025 року.
Зміст поданих документів свідчить про неусунення недоліків касаційної скарги з огляду на таке.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Так, підставою касаційного оскарження судових рішень заявник вказує неправильне застосування судом апеляційної інстанції норми права, а саме застосування норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 20 березня 2024 року 
у справі № 545/1241/23, однак в Єдиному державному реєстрі судових рішення відповідне судове рішення відсутнє.
Крім того, підставою касаційного оскарження судових рішень заявник визначає 
пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
Залишаючи касаційну скаргу без руху Верховний Суд в ухвалі від 24 жовтня 2025 року роз`яснив, що у випадку визначення підставою касаційного оскарження пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга має містити вказівку на норму права, щодо якої відсутній висновок, та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи. 
Проте у поданій редакції касаційної скарги не зазначено, щодо якої конкретно норми права відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах, і, відповідно, відсутнє обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо норми для правильного вирішення справи.
Варто звернути увагу, що Верховний Суд не наділений повноваженнями замість заявника доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які останній не навів у касаційній скарзі, при цьому в ухвалі від 24 жовтня 2025 року заявнику та його представнику роз`яснено спосіб усунення недоліків, зокрема, порядок обґрунтування підстав касаційного оскарження.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.
Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно- телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). У разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів (частини п`ята-сьома статті 43 ЦПК України).
На необхідність надання доказів надсилання виправленої касаційної скарги іншим учасникам справи в ухвалі від 24 жовтня 2025 року касаційний суд також наголошував.
Оскільки нова редакція касаційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє 
адвокат Кушнеренко Т. В., сформована у підсистемі «Електронний суд», не відповідає вимогам ЦПК України, зокрема, не містить підстав касаційного оскарження, спосіб та порядок обґрунтування яких суд касаційної інстанції роз`яснював в ухвалі 
від 24 жовтня 2025 року, відсутність доказів надсилання цієї касаційної скарги до електронного кабінету або листом з описом вкладення іншим учасникам справи не має правового значення.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.
Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 
1997 року).
Оскільки заявником та його представником недоліки касаційної скарги не усунено, а саме не надано у встановлений судом строк нової редакції касаційної скарги, яка б відповідала вимогам пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, вказане свідчить про невиконання вимог ухвали, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кушнеренко Тамара Валеріївна, на рішення Уманського міськрайонного 
суду Черкаської області від 23 квітня 2025 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 9 вересня 2025 року вважати неподаною і повернути заявнику.
Копію ухвали надіслати учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко