УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2026 року
м. Київ
справа № 333/11236/25
провадження № 51?452 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 29 грудня 2025 року про повернення апеляційної скарги,
установив:
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 29 грудня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 , подану 15 грудня 2025 року повернуто особі, яка її подала.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 не погоджується із зазначеною ухвалою апеляційного суду та порушує питання про її перегляд у касаційному порядку.
Перевіривши зміст касаційної скарги, колегія суддів касаційного суду не вбачає підстав для відкриття касаційного о провадження з наведених у скарзі доводів, з огляду на таке.
Так, вимоги до змісту апеляційної скарги встановлені ст. 396 КПК України. 
Особа, яка подає апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність судового рішення, повинна зазначити конкретні порушення закону, що є підставою для його зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна із підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує наведення відповідних аргументів.
Як убачається зі змісту ухвали Запорізького апеляційного суду, 15 грудня 2025 року ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді. Перевіривши її зміст, апеляційний суд встановив, що у скарзі не значено, яке саме судове рішення оскаржується, не викладено його суті, не наведено доводів щодо незаконності чи необґрунтованості оскаржуваного судового рішення. Крім того, ОСОБА_4 не сформулювано вимогу до суду апеляційної інстанції з урахуванням повноважень, визначених законом, а лише зазначено: «прошу скасувати ухвалу» (без конкретизації яку) та «зобов`язати відкрити провадження». 
Попри те, що апеляційна скарга надійшла разом із копією ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 4 грудня 2025 року, у самій скарзі не містилось посилання на цей додаток. Тому, це позбавило апеляційний суд можливості однозначно встановити, що саме ця ухвала оскаржується, з огляду на значну кількість апеляційних скарг, які ОСОБА_4 подав до апеляційного суду.
Встановивши наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 396 КПК України, а тому, керуючись ст. 399 КПК України, ухвалив рішення про її повернення.
Апеляційний суд також зазначив, що кримінальним процесуальним законодавством не передбачено можливості залишення без руху апеляційних скарг, поданих на ухвалу слідчого судді, для усунення недоліків, що узгоджується з висновком ККС ВС, викладеним в постанові від 18 листопада 2019 року в справі №686/24639/17. 
Наявність недоліків апеляційної скарги, зважаючи на те, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, унеможливила вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. Водночас апеляційний суд зауважив, що повернення апеляційної скарги не позбавляє скаржника права повторного звернення з дотриманням вимог процесуального закону.
Колегія суддів Касаційного кримінального суду погоджується з наведеними мотивами апеляційного суду та вважає їх обґрунтованими. 
Підстав для задоволення касаційної скарги немає, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає. 
Керуючись вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_4 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 29 грудня 2025 року про повернення апеляційної скарги.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: 

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3