ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 лютого 2026 року
м. Київ

справа № 570/1087/25
провадження № 61-15267св25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
судді-доповідача - Калараша А. А.,
суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Пророка В. В.,

учасники справи:
скаржник - ОСОБА_1 ,
суб`єкт оскарження - державний виконавець Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 04 червня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Кушнір Н. В., та постанову Рівненського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року, ухвалену колегією у складі суддів Боймиструка С. В., Хилевич С. В., Шимків С. С., 

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст скарги

1. У березні 2025 року  ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив: 
- визнати протиправною відмову Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у скасуванні арешту на все нерухоме майно ОСОБА_1 , що накладений постановою від 03 серпня 2010 року Відділом державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції; 
- зобов`язати державного виконавця Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати арешт всього рухомого та нерухомого майна, належного ОСОБА_1 , що накладений згідно: «Реєстраційного номеру обтяження: 10332274; Зареєстровано: 06.10.2010 року об 17:13:30 за № 10332274 реєстратор: Рівненської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 33013, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Кавказька, 7, каб. 221, (0362) 63-37-88; Підстава обтяження: постанова б/н, 03.08.2010 року, Відділ державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції; Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; власник: ОСОБА_1 , Заявник: Відділ ДВС Рівненського районного управління юстиції» (а. с. 3).

2. Скарга мотивована тим, що у лютому 2025 року ОСОБА_1 дізнався про наявність арешту всього свого нерухомого майна. 

3. Підставою для накладення арешту стала постанова про арешт майна ОСОБА_1 від 03 серпня 2010 року, винесена відділом державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції, що зареєстрована 06 жовтня 2010 року об 17:13:30 за № 10332274 реєстратором Рівненської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. 

4. З метою з`ясування інформації про підстави накладення арешту та стан виконання виконавчого провадження, в якому накладено арешт, представник скаржника звернувся з адвокатським запитом до відповідного відділу державної виконавчої служби. 

5. Листом Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03 березня 2025 року № 9850 повідомлено, що згідно даних АСВП у виконавчих провадженнях відсутня постанова про накладення арешту на майно боржника, а самі матеріали виконавчого провадження знищено у зв`язку зі спливом трьохрічного терміну зберігання виконавчих документів. З огляду на викладене зазначили, що у виконавця відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника. 

6. Накладений арешт є незаконним та таким, що порушує законні права та інтереси скаржника на належне йому майно, адже він фактично позбавлений можливості реалізовувати свої права на власність в повній мірі. 

Короткий зміст судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій та мотиви їх прийняття

7. Рівненський районний суд Рівненської області ухвалою від 04 червня 2025 року (а. с. 47, 48), залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року (а. с. 80-82), відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

8. Відмовляючи у задоволенні скарги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що скаржником не надано відомостей про особу стягувача, про наявність копії постанови про арешт майна боржника у матеріалах реєстраційної справи, про наявність виконавчого листа у справі за участю ОСОБА_1 . 

9. Враховуючи факт відсутності ідентифікуючої інформації про виконавче провадження, зокрема особу стягувача, суди дійшли висновку про недоведеність вимог скарги.

10. При поданні скарги ОСОБА_1 не ставив перед судом питання щодо відновлення матеріалів виконавчого провадження, а доводи зводились до протиправності існування арешту без виконавчого провадження.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиція інших учасників справи 

11. 05 грудня 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , подана через підсистему «Електронний суд» представником - адвокатом Захарець О. В., наухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 04 червня 2025 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги. 

12. Касаційна скарга мотивована тим, що отримавши заяву скаржника про скасування арешту, накладеного у межах знищеного виконавчого провадження, орган Державної виконавчої служби повинен був вжити заходів з відновлення матеріалів виконавчого провадження, за результатами їх розгляду встановити конкретні підстави завершення цього провадження (проваджень) та після цього прийняти рішення за результатами розгляду відповідної заяви.

13. У свою чергу, суди як першої, так і апеляційної інстанцій, розглядаючи скаргу ОСОБА_1 на відмову у задоволенні його заяви про скасування арешту, мали зобов`язати орган Державної виконавчої служби надати матеріали відновленого виконавчого провадження, встановити підставу завершення цього виконавчого провадження та в залежності від цього прийняти рішення за результатами розгляду відповідної скарги. 

14. Зазначена правова позиція щодо обов`язку суду встановити підставу завершення виконавчого провадження з метою прийняття законного рішення у відповідності до норм процесуального права, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14 травня 2025 року у справі № 2/1522/11652/11. 

Провадження у суді касаційної інстанції

15. Верховний Суд ухвалою від 15 грудня 2025 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником - адвокатом Захарець О. В., на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 04 червня 2025 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року, витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

16. У січні 2026 року матеріали цивільної справи № 570/1087/25 надійшли до Верховного Суду. 

17. Верховний Суд ухвалою від 11 лютого 2026 року призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів. 

Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій фактичні обставини справи

18. Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесений реєстраційний запис, параметрами якого є: тип обтяження -арешт нерухомого майна; реєстраційний номер 10332274; зареєстровано: 06 жовтня 2010 року за № 10332274 реєстратором РФ ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника, б/н, 03 серпня 2010 року, відділ ДВС Рівненського РУЮ; об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; власник - ОСОБА_1 ; обтяжувач - Відділ державної виконавчої служби Рівненського РУЮ; заявник - Відділ державної виконавчої служби Рівненського РУЮ (а. с. 8).

19. У відповіді на запит від 03 березня 2025 року № 9850 Рівненський відділ ДВС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомив, що, дослідивши дані Автоматизованої системи виконавчого провадження, у виконавчих провадженнях відсутня постанова про накладення арешту на майно боржника, а самі виконавчі провадження, які перебували на виконанні, знищені у зв`язку зі спливом трьохрічного терміну зберігання виконавчих проваджень. Враховуючи відсутність паперових матеріалів виконавчих проваджень у Відділі ДВС неможливо встановити підстави накладення арешту згідно з відомостями у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а також неможливо встановити, в якому виконавчому провадженні накладене обтяження № 10332274 (серія та номер постанови про арешт майна боржника: відсутня) (а. с. 7).

Позиція Верховного Суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

20. Умови і порядок виконання судових рішень, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх в добровільному порядку, на час накладення арешту на майно боржника були врегульовані Законом України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV), який втратив чинність 05 жовтня 2016 року.

21. Згідно із частиною другою статті 57 Закону № 606-XIV (у редакції, чинній на момент накладення арешту на майно боржника) арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

22. Схожі за змістом приписи містяться у статті 56 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

23. Законодавство про виконавче провадження передбачає зняття арешту майна боржника, накладеного у виконавчому провадженні: 1) виконавцем; 2) начальником відділу державної виконавчої служби; 3) судом.

24. Зокрема, виконавець знімає арешт з майна боржника у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав (частина перша статті 40 Закону № 1404-VIII). Подібні положення містяться у частині першій статті 50 Закону № 606-XIV. Також виконавець знімає арешт з майна боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII.

25. У незакінченому виконавчому провадженні виконавець знімає арешт з майна боржника у випадках, визначених частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII, з-поміж яких: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно тощо.

26. Також виконавець знімає арешт з майна боржника, якщо після повернення виконавчого документа стягувачу встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню (частина четверта статті 40 Закону № 1404-VIII).

27. Відповідно до частини третьої статті 60 Закону № 606-XIV з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом (аналогічні положення містить частина третя статті 59 Закону № 1404-VIII).

28. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина п`ята статті 60 Закону № 606-XIV; частина п`ята статті 59 Закону № 1404-VIII).

29. У справі, що переглядається у касаційному порядку, суди встановили, що постановою Відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції від 03 серпня 2010 року накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 . 

30. Зазначений арешт є чинним на час розгляду скарги ОСОБА_1 . 

31. 24 лютого 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Захарець О. В. звертався із запитом до Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якому просив надати інформацію щодо підстав накладення арешту на все нерухоме майно ОСОБА_1 та щодо наявності виконавчих проваджень, у яких він є боржником (із зазначенням стану їх виконання та з наданням належних чином засвідчених копій підтверджуючих документів), а також копію постанови про арешт майна ОСОБА_1 від 03 серпня 2010 року та постанови про відкриття виконавчого провадження, в якій такий арешт накладено (а. с. 6). 

32. Листом Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03 березня 2025 року № 9850 повідомлено, що дослідивши дані Автоматизованої системи виконавчого провадження, встановлено, що у виконавчих провадженнях відсутня постанова про накладення арешту на майно боржника, а самі виконавчі провадження знищені у зв`язку зі спливом трьохрічного терміну зберігання виконавчих проваджень. Враховуючи відсутність паперових матеріалів виконавчих проваджень неможливо встановити підстави накладення арешту згідно відомостей у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а також неможливо встановити, в якому виконавчому провадженні накладено обтяження № 10332274 (а. с. 7). 

33. Суди попередніх інстанцій при розгляді скарги ОСОБА_1 не встановили конкретних обставин та підстав завершення виконавчого провадження, в межах якого було накладено арешт на все нерухоме майно скаржника, та від яких залежить як задоволення заяви ОСОБА_1 про зняття арешту, так і визначення посадової особи, яка уповноваження зняти такий арешт.

34. Разом із тим нормою пункту 16 розділу VІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень визначено, що у разі якщо виконавче провадження, за яким подано заяву про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення знищено у зв`язку із закінченням строку його зберігання, а також у випадку, коли таке виконавче провадження перебувало на виконанні у приватного виконавця, діяльність якого припинена або яким змінено виконавчий округ, виконавець вживає заходів щодо відновлення матеріалів виконавчого провадження за допомогою відомостей автоматизованої системи та інших документів, інформації, одержаних ним, у тому числі від сторін виконавчого провадження.

35. Отже, отримавши заяву ОСОБА_1 про скасування арешту, накладеного у межах знищеного виконавчого провадження, Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повинен був вжити заходів з відновлення матеріалів виконавчого провадження, за результатами їх розгляду встановити конкретні підстави завершення цього провадження (проваджень) та після цього прийняти рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 .

36. У свою чергу, місцевий суд, розглядаючи скаргу ОСОБА_1 на відмову у задоволенні його заяви про скасування арешту, мав зобов`язати Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надати матеріали відновленого виконавчого провадження, встановити підставу завершення цього виконавчого провадження та в залежності від цього прийняти рішення за скаргою ОСОБА_1 .

37. Наведене узгоджується із правовим висновком, зробленим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14 травня 2025 року у справі № 2/1522/11652/11.

38. Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу зазначав, що згідно з відомостями з Автоматизованої системи виконавчого провадження у відділі державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції на виконанні перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання постанови № 207131, виданої 13 жовтня 2010 року ВДАІ, про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 510,00 грн на користь держави. 

39. 26 листопада 2010 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 

40. 30 листопада 2010 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження». 

41. Враховуючи те, що постанова про арешт майна винесена відділом державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції 03 серпня 2010 року, тобто раніше постанови відділу державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції від 13 жовтня 2010 року № 207131 про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 510,00 грн на користь держави, то в цій справі суду необхідно встановити в межах якого виконавчого провадження було накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 та в залежності від цього вирішити питання щодо належного складу учасників (у тому числі заінтересованих осіб), які мають брати участь у розгляді цієї справи. 

42. Водночас, з відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що Рівненський районний суд Рівненської області рішенням від 02 грудня 2009 року у справі № 2-1206/09 стягнув з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 солідарно на користь Відкритого акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» заборгованість за правочином від 14 серпня 2007 року в розмірі 9 894,96 грн, судові витрати у розмірі 348,95 грн, а всього - 10 243,91 грн. 

43. Відповідно до статті 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

44. Згідно із частиною першою статті 450 ЦПК України скарга розглядається у двадцятиденний строк з дня прийняття її до розгляду у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду цей строк може бути продовжений не більше ніж на двадцять днів за вмотивованим клопотанням однієї зі сторін або з ініціативи суду.

45. У статті 451 ЦПК України зазначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

46. Натомість, розглядаючи скаргу ОСОБА_1 , суди попередніх інстанцій не дослідили матеріали відновленого виконавчого провадження та не встановили обставин і підстав його завершення, від чого залежить обґрунтованість або необґрунтованість скарги ОСОБА_1 .

47. Оскільки за змістом частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не має повноважень встановлювати обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, Верховний Суд доходить висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Захарець О. В. підлягає частковому задоволенню, ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 04 червня 2025 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 06 листопада 2025 рокуслід скасувати, а справу - передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

48. Під час нового розгляду справи суду першої інстанції слід врахувати наведені в цій постанові висновки, встановити конкретні обставини та підставу завершення виконавчого провадження, у межах якого накладався арешт на майно ОСОБА_1 , та за результатами цього прийняти мотивоване рішення про задоволення або відмову в задоволенні скарги.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 04 червня 2025 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 06 листопада 2025 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А. А. Калараш

Судді: А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров

В. В. Пророк