УХВАЛА

25 лютого 2026 року 
м. Київ

справа №640/10217/21
адміністративне провадження № К/990/5163/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Соколова В. М., суддів: Жука А. В., Мацедонської В. Е., перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року у справі №640/10217/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати йому середнього заробітку (грошового забезпечення) за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 18 липня 2016 року по 23 березня 2021 року;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому середній заробіток (грошове забезпечення) за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 18 липня 2016 року по 23 березня 2021 року у сумі 452 355,21 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19 липня 2016 року по 22 березня 2021 року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, які були нараховані та виплачені відповідно до рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 2 січня 2021 року у справі №640/24430/20, за період з 19 липня 2016 року по 22 березня 2021 року в сумі 216 999,35 грн.
У задоволенні решти позовної заяви відмовлено.
Не погоджуючись із оскаржуваними судовими рішеннями, відповідач звернувся до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» з касаційною скаргою.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Ухвалою Верховного Суду від 05 січня 2026 року (провадження №К/990/53666/25), відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року у справі №640/10217/21 на підставі частини першої статті 333 КАС України. 
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
Аналіз змісту зазначеної норми КАС України свідчить, що дана норма процесуального закону є імперативною, тобто такою, що прямо вказує на правило поведінки та не допускає жодних відхилень від цього правила.
Таке процесуальне обмеження передбачене пунктом 3 частини першої статті 333 КАС України щодо повторної подачі касаційної скарги після відмови у відкритті касаційного провадження на те саме судове рішення є загальним для всіх суб`єктів, що узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, відтак не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З огляду на наявність ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на ці самі судові рішення, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
При цьому, Верховний Суд не наділений повноваженнями надавати оцінку іншій ухвалі, постановленій Верховним Судом у порядку визначеному цим Кодексом.
За таких обставин, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити. 
Керуючись пунктом 3 частини першої статті 333 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року у справі №640/10217/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. М. Соколов

Судді А. В. Жук

В. Е. Мацедонська